Либерализмът в Русия през 80-те–90-те години на XIX в. и идейните му двойници: консерватизмът, либералното народничество и „новото-старо“ постславянофилство - Григорова, Дарина (Годишник на Софийския университет "Св. Климент Охридски" - Исторически факултет, 2003)
Статията на Дарина Григорова „Либерализмът в Русия през 80-те–90-те години на XIX в. и идейните му двойници: консерватизмът, либералното народничество и „новото-старо“ постславянофилство“ разглежда сравнително-исторически идейното развитие на руския либерализъм през периода на Александър III, когато, според авторката, се оформя програмата на т.нар. „российски“ либерализъм. Григорова определя 80-те–90-те години като време на „късен романтичен“ или „селски“ либерализъм, чиито представители (К. К. Арсениев, Л. З. Слонимски, М. М. Стасюлевич и др.) изразяват своите възгледи основно чрез списание „Вестник Европы“. Авторката подчертава, че либерализмът не изчезва след реформите на Александър II, а продължава да съществува в интелектуалната сфера, като защитава интересите на селската община и личната свобода в рамките на имперската държава. Чрез съпоставяне с консерватизма на Катков и Победоносцев, с либералното народничество на Воронцов и Кривенко и с постславянофилството на И. С. Аксаков, Григорова извежда типология на руския либерализъм: – класически и романтичен (в сферата на идеите); – социален (отхвърля принципа laissez-faire); – демократичен (защитава селяните); – буржоазен (по социален състав); – имперски („российски“, а не националистически); – бюрократичен (в официалната му държавна форма). Изследването заключава, че либерализмът на края на XIX в. е интелектуален мост между епохата на Великите реформи и либералните движения след 1905 г., формиращ политическата култура на бъдещите руски конституционалисти.