Стратегически проекти за външната политика на САЩ в края на XIX – началото на ХX в. - Пантев, Андрей (Годишник на Софийския университет "Св. Климент Охридски" - Исторически факултет, 1986)
Дискусиите за ходовете на външната политика на САЩ в края на XIX и първото десетилетие на XX век протичат под знака на ранното определяне на географските зони на търговски интереси и стратегическо влияние. Тези два основни компонента в дискусиите понякога имат съвсем различно значение един спрямо друг, понякога са преплетени в неразривно цяло, но има и случаи, когато зависят един от друг. Но самата им взаимовръзка и взаимодействие раждат експанзионизма като доминираща тенденция в курса на външната политика на САЩ. Експанзионизмът е резултат както от вътрешното развитие, така и от естествения стремеж за налагане на влияние в чужбина. Той има редица проявления и стратегически варианти - териториален, търговски, стратегически мотивиран и т.н. Експанзионизмът има и някои далечни проявления - политиката на „натиск чрез приятелство“, насочена към елиминиране на влиянието на европейските Велики сили чрез установяване на приятелски отношения с някои малки и зависими държави на Eвропейския континент. Въпреки това, eкспанзионизмът не е единствената тенденция в развитието на външната политика на САЩ. Взаимовръзката и взаимното неутрализиране на експанзионизма и другите външнополитически концепции определят общия аспект на американската външна политика през този период.