Британското работническо движение и демократическия контрол върху производството (1945-1951) - Генов , Румен (Годишник на Софийския университет "Св. Климент Охридски" - Исторически факултет, 1981)
Целта на настоящата статия е да се анализира развитието на концепциите за демократичен контрол на работниците върху управлението на промишлеността, както и хода на движението за тяхното осъществяване през непосредствено следвоенния период.Лозунгът за участие на работниците в управлението и вземането на решения в промишлеността, било за създаване на „демокрация в промишлеността“, аналогична на политическата демокрация, било като инструмент на социалистическата трансформация, е издигнат от някои части на британското работническо движение в края на XIX и началото на XX век. Разнообразието на използваната терминология „индустриална демокрация“, „работнически контрол“, „участие в управлението“ и т.н.) отразява както сложното и противоречиво развитие на концепциите за демократичен контрол на производството, така и реформаторските и утопични илюзии, свързани с тази тема.Проблемите на участието на профсъюзите в управлението на национализираните предприятия са широко обсъждани в началото на 30-те години и стават обект на сблъсъци на мнения между лявото и дясното крило в Лейбъристката партия и TUC. По това време искането за участие и отговорност на работниците в управлението и контрола на промишлеността, признато Ьу актовете на Париите, е включено в пгограмните документи на работническото движение. През периода на третото и четвъртото лейбъристко правителство (1945-1950 г., 1950-1951 г.) обаче исканията за демократичен контрол и нов статут на работниците в административната структура на национализирания сектор на икономиката не са реализирани. Членовете на управителните съвети на национализираната индустрия, назначени от съответните министри, са подбрани въз основа на тяхната квалификация и административни способности и се състоят в по-голямата си част от мениджъри на капиталистически фирми, бивши собственици, пенсионирани държавни служители и висши военни офицери, както и от малко профсъюзни бюрократи. Те бяха враждебно настроени към работниците ии се противопоставяха на всеки опит за намеса в прерогативите на администрацията.