Електрониката в икономическата политика на Бъкгария през 60-те - 80-те години на XX век - Кандиларов, Евгений (Годишник на Софийския университет "Св. Климент Охридски" - Исторически факултет, 2006)
Обект на настоящото изследване е политиката, провеждана от българското държавно и партийно ръководство за създаване и развитие на нов високотехнологичен сектор в държавната икономика, който е от съществено икономическо, социално и психологическо значение - електронната промишленост. Развитието на електронната промишленост може да се раздели на два ясно обособени периода: първият период, обхващащ 60-те години на ХХ век, бележи формирането на държавната политика, създаването на технологично оборудване и специализацията на държавата в областта на електрониката в рамките на COMECON. През втория период, обхващащ 70-те и първата половина на 80-те години на ХХ век, електронната промишленост се превръща в ключов сектор на българската икономика. Този етап включва и предизвикателствата, свързани с нейното поддържане и ефективност. От началото на 70-те години на ХХ в. държавата започва да прави значителни инвестиции в този отрасъл, в резултат на което са създадени значителни производствени мощности и изследователски институти в следните области: микроелектроника, изчислителни устройства, миникомпютърни устройства, микропроцесорни компютърни системи и инструменти, дискови и лентови периферни системи, оптична електроника и др. Електронната промишленост, наред с редица други сектори на българската икономика, е на практика унищожена от политиката, възприета от новото правителство по време на прехода от социализъм към демокрация и пазарна икономика. Изследването се основава предимно на непубликувани документи от архива на Политбюро на ЦК на БКП, архива на Министерския съвет и част от документацията на Държавния комитет за наука и технически прогрес, както и на спомени на ключови политически и икономически фигури, свързани със създаването и развитието на електронната индустрия в България.