Априлското въстание в българската марксистка историография - Велева, Мария (Годишник на Софийския университет "Св. Климент Охридски" - Исторически факултет, 1986)
В началния период на своето развитие марксистката историография проявява сравнително слаб интерес към Априлското въстание от 1876 г. Въпреки това първите марксистки историци, макар и на общо ниво, проявяват разбиране към характера на въстанието, към мястото му в националноосвободителното движение и значението му за Освобождението на България. Интересът към въстанието нараства след Първата световна война. През този период марксистката историография полага много усилия за изучаването на проблематиката, свързана с подготовката на Априлското въстание, с въпросите за създаването и дейността на революционната организация на българската национална революция и с идеологията на нейните ръководители. След края на Втората световна война усилията на марксистката историография са насочени главно към обяснението на икономическите основи на българското общество. Тези изследвания оказват важно влияние върху правилното научно описание на Априлското въстание. През този период българската марксистка историография изследва такива проблеми като: ролята и поведението на различните класи по време на въстанието; военните умения на въстаниците и тяхното въоръжение, идеологическата и политическата подготовка на априлските въстаници и др. Едно от големите постижения на марксистката историография след края на Втората световна война е откриването и публикуването на документи за подготовката и хода на въстанието. Съществуват и няколко библиографски публикации, посветени на Априлското въстание.