Годишник на Софийския университет „Св. Климент Охридски“, ФНОИ, Книга Педагогически науки
Университетско издателство "Св. Климент Охридски"
РАЗВИТИЕТО НА МЕДИЙНАТА ГРАМОТНОСТ КАТО ЕФЕКТИВЕН ИНСТРУМЕНТ В ОБРАЗОВАТЕЛНИЯ ПРОЦЕС
Тази студия представлява литературен обзор на значението и ролята на медийната педагогика и в конкретика – на медийната грамотност в съвременния дигитален свят. Обхваща възникването и развитието на медийната грамотност като средство за справяне с дезинформацията и като необходим инструмент в образователния процес. Описват се аспекти от взаимодействието между обучаемите от различни възрастови групи, дигиталните технологии и медийната грамотност като посредник на позитивните ефекти. Посочват се годишни данни за развитието на медийната грамотност на международно ниво и се разглеждат препоръки на Европейската комисия за борбата срещу дезинформацията. Посочват се автори, засягащи темата за ключови компетенции при новото поколение, учене през целия живот и как медийната грамотност може да допринесе за посочената проблематика. Цитират се добри практики от различни държави по света, вплитащи медийната грамотност в образователния процес от предучилищна възраст до курсове във висши учебни заведения.
медийна грамотност, дигитални технологии, медийна педагогика, комуникация, дезинформация, критично мислене
Авторски права (c) 2025 Елисавета Кожухарова, Данаил Данов
НАРАТИВИТЕ КАТО ТЕРАПЕВТИЧЕН ПОДХОД ПРИ ДЕЦА СЪС СПЕЦИФИЧНИ ЕЗИКОВИ НАРУШЕНИЯ
Специфичните езикови нарушения са често срещана комуникативна патология, която се свързва с особености в развитието на когнитивните и екзекутивните функции и дава отражение върху формирането на уменията за учене (особено върху овладяването на четенето и писането). Логопедичната терапия в ранна и предучилищна възраст цели да приближи равнището на развитие на децата със специфични езикови нарушения до това на техните връстници и да позволи своевременно постъпване в училище. С времето специфичността на нарушението отстъпва място на по-общи и често оставащи скрити за неспециалистите особености на уменията за слушане и/или четене и разбиране, разказване и преразказване на истории. Персистиращият характер на специфичните езикови нарушения се свързва именно с устойчивите затруднения в разказните умения. Сред най-застъпените терапевтични похвати в горна предучилищна и начална училищна възраст е този на наративите, насочен към решаването както на езикови, така и на когнитивни и екзекутивни задачи. Целта на настоящото изследване е да установи дали 6-годишните деца със специфично езиково нарушение изпитват трудности при организирането на макроравнището на наратива (структура на разказа, сукцесивност на епизодите и каузалност), както и да провери дали целенасочената логопедична терапия, насочена към осъзнато структуриране на макроравнището, ще доведе до подобрение на микроравнищните аспекти на наратива (лексикален подбор, конструиране на адекватни морфологични и разширени синтактични структури).
специфични езикови нарушения, езикови нарушения на развитието, логопедична терапия, наративи
Авторски права (c) 2025 Елена Бояджиева-Делева
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА ПОДОБРЯВАНЕ НА ПРАКТИЧЕСКАТА ПОДГОТОВКА НА СОЦИАЛНИТЕ ПЕДАГОЗИ
Практическото обучение на студентите от педагогическите специалности е един от най-съществените етапи в тяхното следване. Основна задача на практическото обучение е да се предоставят пространство и възможност на студентите да интегрират теорията, да придобият практически умения и нагласи за социалнопедагогическа работа. Поради това организацията и провеждането на практиката е отговорна задача за всички страни в него – ръководители, студенти, базови специалисти. Настоящият материал разглежда организационните измерения на практическото обучение на студентите от бакалавърска програма „Социална педагогика“ на Софийския университет „Св. Климент Охридски“ и представя резултатите от изследване, въз основа на което са откроени основни предизвикателства и насоки за развитие на практическата подготовка на бъдещите специалисти.
социална педагогика, социална работа, практика, обучение
Авторски права (c) 2025 Александър Ранeв
МЕТАНАУЧНИ ИЗМЕРЕНИЯ НА СОЦИАЛНАТА ПЕДАГОГИКА НА ПАУЛ НАТОРП
Студията разглежда философската обосновка на концепцията за социална педагогика на Паул Наторп от гледна точка на перспективата тази социална педагогика да бъде опозната като възможна метанаука, с други думи, като познание a priori в принципите на критическата философия на Имануел Кант.
Паул Наторп, социална педагогика, метанаука, Имануел Кант, критическа философия
SCIENCE MISCONCEPTIONS OF PRIMARY GRADES STUDENTS – METHODS FOR OVERCOMING THEM
Students’ achievements, the knowledge they acquire during schooling, remain among the most frequently researched topics today. The other side of the coin consists of students’ misconceptions, which can contribute to a better understanding of the learning process and outcomes. This paper focuses on an overview of insights into the process of forming Science misconceptions, which are based on constructivist learning theories, the common mechanisms for creating scientifically accurate knowledge and misconceptions, the identification of typical Science misconceptions, and possible teaching strategies for overcoming them. Science misconceptions are not necessarily bad; they enable researchers and teachers to better understand the learning process and outcomes, as well as to plan effective teaching strategies. Essentially, the way scientists overcome previous insufficient or incorrect knowledge is the same as the process through which students can overcome their own misconceptions. One of the specific teaching strategies that has proven to be effective and aligned with the described theoretical principles is the predict-observe-explain method. Using examples related to the states of matter and the magnetic properties of materials, this paper illustrates how primary grades students can be guided through confronting their own misconceptions and overcoming them.
misconceptions, Science, experiential knowledge, teaching strategies, conceptual changes
Скрининиг на графомоторни умения сред ученици в начална училищна възраст за идентифициране на белези за координационно разстройство на развитието
Настоящата публикация цели да представи авторски инструмент за изследване на графомоторни умения при ученици в начална училищна възраст (втори до четвърти клас) за установяване на такива с индикации за координационно разстройство на развитието. Подобни изследвания се реализират чрез различни подходи и методи и се намират в своето начало за България. Проучването е проведено със 107 ученика на основата на задачи за измерване на скорост и четливост на писане, прерисуване на графични модели и фигури, закопчаване на копчета и завързване на връзки на обувки, самооценка на усещанията при дейностите от ежедневието. Допълнително са определени вид писмен захват и позиция при седеж по време на писане. За анализ и оценка на емпиричните данни са приложени стандартни статистически методи. Резултатите показват, че развитието на фината моторика при ежедневните дейности е свързано с това на графомоторните умения, скоростта и четимостта при задачите за писане. Библиография: Атанасова-Трифонова, М., Пенева, Л., Стоянова, Ю., Янчева, И., Ядкова, Л., Мутафчиева, М., & Колчева, Н. (2015). Стандарти за развитие и учене в ранното детство: от раждането до три години. Retrieved 12.03.2020 from http://www.iphs.eu/n/images/knigi_snimki/Standarts_0-3_Years_full%20text.pdf Василева, Н. Ц. Графомоторни умения при деца от предучилищна възраст (невропсихологична оценка). Съвременни предизвикателства пред педагогическата наука: Сборник с доклади от конференция с международно участие, проведена на 6-8 юни 2014г., организирана от Факултета по педагогика на Софийски университет „Св. Климент Охридски“, 587-597. Retrieved April 10, 2020 from https://plus.bg.cobiss.net/opac7/bib/1284152548; https://plus.bg.cobiss.net/opac7/bib/COBIB/1274327268 Здравкова, С. Система на обучението по писане и краснопис. София: Просвета. Йосифова, Р. Графомоторно развитие в предучилищна възраст. Предучилищно възпитание, 59(10), 50-56. Retrieved 01.02.2020 from https://plus.bg.cobiss.net/opac7/bib/1239604964 Йосифова, Р. Движение и език. София: Логопедичен център „Ромел“. Матанова, В., & Тодорова, Е. (2013). Ръководство за прилагане на методика за оценка на образователните потребности на децата и учениците. София: Институт за психично здраве и развитие. Николова, С. Усвояване на графичните умения от учениците в първи клас на помощно училище. Специална педагогика, 2003, 2, 62-73. Стефанов, Ж. Обучението по писане и краснопис в началното училище. София: Народна просвета. Тодорова, Д. Формиране на умения за писане в първи клас. Образование, 2007, 16(6), 85-94. Трошева-Асенова, А. Модел за формиране на двигателни и графични умения за писане при ученици с детска церебрална парализа. Специална педагогика, 2005, 3, 55-65 Ценова, Ц. (2017). Овладяване на умения за писане при ученици от II, III и IV клас. Годишник на Софийския университет, ФНПП, 108, 86-109. София: Университетско издателство „Св. Климент Охридски“ Цочева-Генчева, Р. Ерготерапевтични техники за развитие на графомоторните умения при деца с координационно разстройство на развитието. Дисертация за ОНС Доктор, Софийски университет „Св. Климент Охридски“, SU, Biblioteka FNOI, 2020. Христофорова, А. (2017). Как символичната реалност в психодрамата развива емоционалната и социална компетентност на децата. София: Българско дружество по психодрама и групова терапия, конф. Янчева-Велинова, Л. & Маринов, М. Неправилни мануални умения за писане при деца със специфично езиково нарушение. International Journal Knowledge, 20(4), 2085-2091. American Psychiatric Association. (2014). Diagnostic and statistical manual of mental disorders - fifth edition. (American Psychiatric Association, Ed.), A Companion to Criminal Justice, Mental Health & Risk (5th ed.). Washington, DC; London, England: American Psychiatric Publishing. Barnett, A. L., Henderson, S. E., Scheib, B., & Schulz, J. (2009). Development and standardization of a new handwriting speed test: The Detailed Assessment of Speed of Handwriting. British Journal o f Educational Psychology, 2(6), 137-157. Barnett, A. L., Henderson, S. E., Scheib, B., & Schulz, J. (2011). Handwriting Difficulties and Their Assessment in Young Adults with DCD: Extension of the DASH for 17-to 25-Year-Olds. Journal o f Adult Development, 18(3), 114-121. Benbow, M. (2009). Neurokinesthetic Approach to Hand Function and Handwriting. Fairacres, NM: Clinicion’s view. Bergmann, K. P. (1990). Incidence of Atypical Pencil Grasps Among Nondysfunctional Adults. American Journal o f Occupational Therapy, 44(8), 736-740. Blank, R., Barnett, A. L., Cairney, J., Green, D., Kirby, A., Polatajko, H., ... Vingon, S. (2019). International clinical practice recommendations on the definition, diagnosis, assessment, intervention, and psychosocial aspects of developmental coordination disorder. Developmental Medicine & Child Neurology, 61(3), 242-285. Boyle, C. M. (2007). An analysis of the efficacy of a motor skills training programme for young people with Moderate Learning Difficulties. International Journal o f Special Education, 22(1), 11-24. Cornhill, H., & Case-Smith, J. (1996). Factors That Relate to Good and Poor Handwriting. American Journal o f Occupational Therapy, 50(9), 732-739. Daly, C. J., Kelley, G. T., & Krauss, A. (2003). Relationship between visual-motor integration and handwriting skills of children in kindergarten: A modified replication study. American Journal o f Occupational Therapy, 57(4), 459-462. Dehghan, L., Mirzakhani, N., Rezaee, M., & Tabatabaee, M. (2018). The Relationship Between Fine Motor Skills and Social Development and Maturation. Iranian Rehabilitation Journal, 15(4), 407-414. Flatters, I., Mushtaq, F., Hill, L. J. B., Holt, R. J., Wilkie, R. M., & Mon-Williams, M. (2014). The relationship between a child’s postural stability and manual dexterity. Experimental Brain Research, 232, 2907-2917. Gerth, S., Klassert, A., Dolk, T., Fliesser, M., Fischer, M. H., Nottbusch, G., & Festman, J. (2016). Is handwriting performance affected by the writing surface? Comparing preschoolers’, second graders’, and adults’ writing performance on a tablet vs. paper. Frontiers in Psychology, 7(SEP), 1-18. Graham, S., Berninger, V., Weintraub, N., & Schafer, W. (1998). Graham Handwriting speed 1998.pdf. The Journal o f Educational Research, 92(1), 42. Gutwinski, S., Loscher, A., Mahler, L., Kalbitzer, J., Heinz, A., & Bermpohl, F. (2011). Understanding left-handedness. Deutsches Arzteblatt International, 108(50), 849-853. Hartingsveldt, M. J. V., Vries, L. De, Cup, E. H., Groot, I. J. De, & Sanden, M. W. N. Van Der. (2014). Development of the Writing Readiness Inventory Tool in Context (WRITIC). Physical and Occupational Therapy in Pediatrics, 34(4), 443-456. Judkins, J., Dague, H., & Cope, S. (2009). Handwriting in the Schools: Challenges and Solutions. Early Intervention & School, 16(1), 4. Maryczkanicz, J., & Weber-Nowakowska, K. (2018). Relations between the occurrence of hypermobility and gender in the group of children aged 6 - 10 years. Journal of Education, Health and Sport, S(1), 163-172. McCleskey, J. (2016). First Strokes ®. Richardson, Texas: The Handwriting Clinic /First Strokes. Missiuna, C., Gaines, R., Soucie, H., & McLean, J. (2006). Parental questions about developmental coordination disorder: A synopsis of current evidence. Paediatrics and Child Health, 11(8), 507-512. Piek, J. P., Hands, B., & Licari, M. K. (2012). Assessment of Motor Functioning in the Preschool Period. Neuropsychology Review, 4(22), 402-413. Prunty, M. M., Barnett, A. L., Wilmut, K., & Plumb, M. S. (2013). Handwriting speed in children with Developmental Coordination Disorder: Are they really slower? Research in Developmental Disabilities, 34(9), 2927-2936. Rosenblum, S. (2008). Development, reliability, and validity of the handwriting proficiency screening questionnaire (HPSQ). American Journal o f Occupational Therapy, 62(3), 298-307. Rosenblum, S., Weiss, P. L., & Parush, S. (2004). Handwriting evaluation for developmental dysgraphia: Process versus product. Reading and Writing, 17(5), 433-458. Schwellnus, H. D. (2012). Pencil Grasp Pattern: How Critical is it to Functional Handwriting? Pencil Grasp Pattern: How Critical is it to Functional Handwriting?. Toronto: University of Toronto. Schwellnus, H., Carnahan, H., Kushki, A., Polatajko, H. J., Missiuna, C., & Chau, T. (2013). Writing Forces Associated With Four Pencil Grasp Patterns in Grade 4 Children. The American Journal of Occupational Therapy, 67(2), 218-227. Selin, A.-S. (2003). Pencil Grip - A Descriptive Model and Four Empirical Studies. Retrieved from http://www.doria.fi/bitstream/handle/10024/4108/TMP.objres.23.pdf?sequence=2 Shooman, L. T., & Rosenblum, S. (2014). Drawing proficiency screening questionnaire (DPSQ): Development, reliability, and validity. American Journal o f Occupational Therapy, 68(6), e227-e233. Tsocheva-Gencheva, R. (2019). Writing Grasps - Modified Classification. Vocational Education, 21(6), 611-619. Van der Linde, B. W., van Netten, J. J., Otten, B., Postema, K., Geuze, R. H., & Schoemaker, M. M. (2015). Activities of Daily Living in Children With Developmental Coordination Disorder: Performance, Learning, and Participation. Physical Therapy, 95(11), 1496­-1506. Van Hartingsveldt, M. J., Cup, E. H. C., Hendriks, J. C. M., de Vries, L., de Groot, I. J. M., & Nijhuis-van der Sanden, M. W. G. (2015). Predictive validity of kindergarten assessments on handwriting readiness. Research in Developmental Disabilities, 36. Visser, M., Nel, M., Vries, J. de, Klopper, E., Olën, K., & Coller, J. van. (2014). In-hand manipulation of children aged four and five-years-old: translation, rotation and shift movements, in Bloemfontein. South African Journal of Occupational Therapy, 44(2), 22-28. Wilson, P. H., Adams, I. L. J., Caeyenberghs, K., Thomas, P., Smits-Engelsman, B., & Steenbergen, B. (2016). Motor imagery training enhances motor skill in children with DCD: A replication study. Research in Developmental Disabilities, 57. Ziviani, J., & Wallen, M. (1991). The Development of Graphomotor Skills. In A. Henderson & C. Pehoski (Eds.), Hand Function in the Child: Foundations for Remediation (2nd ed., p. 480). Massachusetts: Mosby Inc.
Авторски права (c) 2025 Годишник на Софийския университет „Св. Климент Охридски“, ФНОИ, Книга Педагогически науки
Влияние на родителските стилове върху стила на привързаност в детството в контекста на културните особености
Настоящата студия разглежда специфичните родителски модели на възпитание и родителските стилове като детерминанти за формирането на стила на привързаност в детството. Анализират се вариациите в родителското поведение, степента на отзивчивост и контрол, чувствителни или нечувствителни грижи при различните родителски стилове и взаимовръзката им със сигурната, тревожно-амбивалентната, тревожно-избягващата и дезорганизираната привързаност. Посочени са някои от дименсиите на културата, като определящи за моделите на поведение и когнитивно възприятие на родителите, възпитателните практики и родителски стилове в България. В заключение се установява реципрочно влияние на родителския стил и детския темперамент, т.е. взаимодействието „дете-родител“ определя както родителския стил, така и стила на привързаност. Установява се взаимозависимост между културните особености и родителския стил, както и между културните особености и стила на привързаност в детството. Библиография: Исаев, Д. Н., Каган, В. Е. Психогигиена пола у детей. Л.: Медицина. Иванов, И. Семейна педагогика. София: Аксиос. Пенев, Р. (2017) Педагогическо образование за родители. Автореферат на дисертационен труд за придобиване на научна степен „Доктор на науките“. Пенев, Р. (2013) Теория и технология на семейното възпитание. Втора част. София: Веда Словена - ЖГ Ainsworth, M. D. S., Bell, S. M., & Stayton, D. J. (1971). Individual differences in strange-situation behavior of one-year-olds. In: H. R. Schaffer. (Ed.). The origins of human social relations. London and New York: Academic Press. Pp. 17-58. Ainsworth, M. D. S., Blehar, M. C., Waters, E., & Wall, S. (1978). Patterns of attachment: A psychological study of the strange situation. Hillsdale, NJ: Erlbaum. Asgari, P., Enayati, M., Pasha, G., Sharifi, H., & Zeinali, A. (2011). The mediational pathway among parenting styles, attachment styles and self-regulation with with addiction susceptibility of adolescents. Journal o f Research in Medical Sciences: The Official Journal o f Isfahan University o f Medical Sciences, 16(9): 1105-1121. Retrieved April, 14, 2020 form https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC3430035/ Baumrind, D. (1966). Effects of authoritative parental control on child behavior. Child Development, 37(4), 887-907. Retrived February, 2, 2020 from https://doi.org/10.2307/1126611 Baumrind, D. (1972). An exploratory study of socialization effects on black children: Some black-white comparisons. Child Development, 43(1), 261-267. Retrieved February, 2, 2020 from https://doi.org/10.2307/1127891 Baumrind, D. (1989). Rearing competent children. In: Damon, W. (Ed.) The Jossey-Bass social and behavioral science series. Child development today and tomorrow (p. 349­378). San Francisco: Jossey-Bass. Retrieved May, 5, 2019 from https://psycnet.apa.org/record/1988-98806-017 Baumrind, D. (1991). The influence of parenting style on adolescent competence and substance use. The Journal o f Early Adolescence, 11(1), 56-95. Retrieved February, 2, 2020 from https://doi.org/10.1177/0272431691111004 Behrens, K. Y., Hesse, E. & Main, M. (2007). Mothers' attachment status as determined by the Adult Attachment Interview predicts their 6-year-olds' reunion responses: A study conducted in Japan. Developmental Psychology, 43(6), 1553-1567. Retrieved March, 8, 2016 from https://doi.org/10.1037/0012-1649.43.6.1553 Belsky, J. & Rovine, M. (1987). Temperament and attachment security in the strange situation: An empirical rapprochement. Child Development, 58(3), 787-795. Retrieved April, 8, 2020 from https://doi.org/10.2307/1130215 Bion, W. (1962). Learning from Experience. London: Routledge. Bowlby, J. (1980). Loss: Sadness & Depression. Attachment and loss (vol. 3). (International psycho-analytical library no.109). London: Hogarth Press. Cohn, D. A., Cowan, P. A., Cowan, C. P. & Pearson, J. (1992). Mothers' and fathers' workingmodels of childhood attachment relationships, parenting styles, and child behavior. Development and Psychopathology, 4(3), 417-431. Retrieved April, 2, 2020 from https://doi.org/10.1017/S0954579400000870 Erikson, E. (1950). Childhood and Society. Harmondsworth: Pelican 1965. Eman, M., Fadel, A. & Abdel, A. M. (2017). The Relation between Parenting Styles and Attachment among Preschool Children in the Gaza strip. Glob J Intellect Dev Disabil. 2017: 555619. Retrieved April, 2, 2020 from https://juniperpublishers.com/gjidd/pdf/GJIDD.MS.ID.555619.pdf Feldman, R. S. (2008). Development across the life span. (5th ed.). Upper Saddle River, NJ: Prentice Hall. Fox, N. A. (1989). Infant temperament and security of attachment: a new look. International Society for Behavioral Development. Jyviiskylii, Finland. Gould, J. W., & Martindale, D. A. (2007). The art and science of child custody evaluations. Guilford Press. Hofstede, G. (1980). Culture’s Consequences: International Differences in Work Related Values. Beverly Hills, CA: Sage. Hofstede Insights. (2020). Compare countries. Retrieved February, 2, 2020 from https://www.hofstede-insights.com/product/compare-countries/ Hwang, C. F. & Broberg, A. G. (1991). Social Inhibition - Development and Implications, In Behavioral Biology, Neuroendocrine Axis. (eds.). T. Archer, and S. Hansen, 191­198. New Jersey: Lawrence Erlbaum Associates. Jacobsen, T., & Hofmann, V (1997). Children's attachment representations: Longitudinal relations to school behavior and academic competency in middle childhood and adolescence. Developmental Psychology, 33(4), 703-710. Retrieved April, 2, 2020 from https://doi.org/10.1037/0012-1649.33.4.703 Kagan, J., Reznick, J. S., Clarke, C., Snidman, N. & Garcia-Coll, C. (1984). Behavioral inhibition to the unfamiliar. Child Development, 55(6), 2212-2225. Retrieved April, 10, 2020 from https://doi.org/10.2307/1129793 Klein, M. (1952) On Observing the Behaviour of Young Infants. In: Envy and Gratitude and Other Works 1946-1963. London: Hogarth Press, 1975. Kobak, R. R., Cole, H. E., Ferenz-Gillies, R., Fleming, W. S., & Gamble, W. (1993). Attachment and emotion regulation during mother-teen problem solving: A control theory analysis. Child Development, 64(1), 231-245. Retrieved April, 10, 2020 from https://doi.org/10.2307/1131448 Kochanska, G. (1997). Mutually responsive orientation between mothers and their young children: Implications for early socialization. Child Development, 68(1), 94-112. Retrieved June, 4, 2016 from https://doi.org/10.2307/1131928 Lamb, M. E., Hwang, C.-P., Frodi, A. M. & Frodi, M. (1982). Security of mother- and father-infant attachment and its relation to sociability with strangers in traditional and nontraditional Swedish families. Infant Behavior & Development, 5(4), 355-367. Retrieved April, 2, 2020 from https://doi.org/10.1016/S0163-6383(82)80046-5 Larose, S., & Bernier, A. (2001). Social support processes: Mediators of attachment state of mind and adjustment in later late adolescence. Attachment and Human Development, 3(1):96-120. RetrievedApril, 15,2020from https://doi.org/10.1080/14616730010024762 Main, M., & Cassidy, J. (1988). Categories of response to reunion with the parent at age 6: Predictable from infant attachment classifications and stable over a 1-month period. Developmental Psychology, 24(3), 415-426. Retrieved April, 15, 2020 from https://doi.org/10.1037/0012-1649.24.3.415 Main, M., & Solomon, J. (1986). Discovery of an insecure-disorganized/disoriented attachment pattern. In: T. B. Brazelton & M. W. Yogman. (Eds.). Affective development in infancy (pp. 95-124). Norwood, NJ: Ablex. Maccoby, E. (1980). Social development-psycho-logical growth and the parent-child relationship. New York: Harcourt Brace Jovanovich. McNally, S., Eisenberg, N. & Harris, J. D. (1991). Maccoby, E. E., & Martin, J. A. (1983). Socialization in the context of the family: Parentchild interaction. Handbook of Child Psychology: Vol. 4. Socialization, personality, and social development (4th ed., pp. 1-101). New York: Wiley. Retrieved May, 5, 2018 from https://ucl.rl.talis.com/items/36C9F7D9-9E36-3721-1144-3867002B248B.html Nair, H., & Murray, A., (2005). Predictors of attachment security in preschool children from intact and divorced families. J Genet Psychol 166(33): 245-263. Retrieved April, 12, 2020 from https://doi.org/10.3200/GNTP.166.3.245-263 Rollins, B. C. & Thomas, D. L. (1979) Parental support, power and control techniques in the socialization of children. In: W. R. Burr, R. Hill, F. I. Nye & I. L. Reiss (Eds.). Contemporary theories about family. Vol. 1. New York: The Free Press. Pourtois, J.P.,Desmet, H. (1989). L’Education familiale. Revue française de pédagogie, 86, 69-101. Rutter, M. (1981). Stress, coping and development: Some issues and some questions. Child Psychology & Psychiatry & Allied Disciplines, 22(4), 323-356. Retrieved November, 19, 2019 from https://doi.org/10.1111/j.1469-7610.1981.tb00560.x Solomon J., & George C. (2011). The Disorganised Attachment-Caregiving System In Solomon Judith & George Carol. (Eds.). Disorganized attachment & caregiving (pp. 25-51), NY: Guilford Press. Retrieved October, 19, 2019 from https://www.guilford.com/excerpts/solomon2.pdf?t Soenens, B., & Beyers, W. (2012). The cross-cultural significance of control and autonomy in parent-adolescent relationships. Journal o f Adolescence, 35(2), 243-248. Retrieved April, 6, 2020 from https://doi.org/10.1016Zj.adolescence.2012.02.007 Stevenson-Hinde, J., & Verschueren, K. (2002). Attachment in childhood. In P. K. Smith & C. H. Hart (Eds.), Blackwell handbooks of developmental psychology. Blackwell handbook of childhood social development (p. 182-204). Blackwell Publishing. Retrieved November, 19, 2019 from https://psycnet.apa.org/record/2003-04408-010 Winnicott, D. (1965). The Maturational Processes and the Facilitating Environment. London: Hogarth Press. Zhang, W., & Fuligni, A., (2006). Authority, autonomy and family relationships among adolescents in urban and rural China. Journal of Research on Adolescents 16(4): 527­537. Retrieved April, 2, 2020 from https://doi.org/10.1111/j.1532-7795.2006.00506.x
Особености в предучилищната подготовка на деца с нарушен слух
Опитът в приобщаването на деца с нарушен слух в детската градина и предучилищната група е по-беден в сравнение с този от приобщаването в училищна среда. Описани са много случаи на интегрирани деца с това нарушение в училище, техните затруднения, спецификите в обучението им и подходите, с които се извършва то, но темата за готовността на децата с нарушен слух за училище е по-специфичен проблем. Настоящото изследване се проведе в условията на дневен център за деца с нарушен слух, в който обучението на децата се извършва чрез общообразователни материали, но съвместно със спецификите, необходими в обучението на децата с нарушен слух - използване на жестов език, допълнително обучение по специалните учебници за развитие на речта, които се използват в училището за деца с нарушен слух. Крайният резултат на този тип дейност е описан в изследването и цели достигане на нивото на чуващите връстници, което да осигури безпрепятственото им включване в общообразователния клас. Библиография: Закон за предучилищното и училищното образование. Обн. ДВ., бр. 79 от 13.10.2015 г., посл. изм. ДВ. бр. 24 от 22.03.2019 г., посл. доп. ДВ. бр. 42 от 28.05 2019 г. Посетен: януари 12, 2020, от https://www.mon.bg Наредба No 5 от 03.06.2016г. за предучилищното и училищно образование. Обн. - ДВ, бр. 46 от 17.06.2016 г., в сила от 01.08.2016 г. Посетен: януари 12, 2020, от https://www.mon.bg/bg/ Балканска, Н., Трошева, А. Приобщаване на детето с увреден слух в общообразователна среда. София: Феномен. Делчева, Т. Ключови компетенции на децата от подготвителната група. Посетен: февруари 9, 2020, от http://delfinite.bg/files/doklad-TD.pdf Велева, А. Насоки за формиране на обща психологическа готовност за училище. Педагогически новости, 1, 2013. Посетен: февруари, 10, 2020, от http://pedagogicnews.uni-ruse.bg/ Гюров, Д. Педагогическо взаимодействие. Иновационен модел за изграждане на единна социално-педагогическа система „Детска градина - училище“. София: Университетско издателство „Св. Климент Охридски“. Евгениева, Е. (2017). Влияние на културните форми върху новаторските политики при интегрирането на деца със специални образователни потребности. Годишник на Софийски университет „Св. Климент Охридски“, 2017, 109, 105-120, София: Университетско издателство „Св. Климент Охридски“. Замфиров, М. Жестов език, орален метод и кохлеарна имплантация в света на глухите. Специална педагогика, 2007,8. Иванова, Б. Подготовка и готовност на децата за училище. Пловдив: Университетско издателство „Паисий Хилендарски“. Кюркчийска, В. Системата от компетентности в 1-4 клас и специалното образование. Българско списаниеза образовние, 1, 2017. Посетен: януари, 10, 2020, от https://www.elbook.eu/images/3-V.Kurkchiiska-1-2017.pdf Попзлатева, Ц. Човешката глухота - социо-културна идентичност и профили на личността. София: Принт. Съева, Св. (2009). Глухотата в семейството. София: Аеропрес БГ. Шошева, В., Дерижан, и., Бенкова., Кр., Динчийски, Св., Масларова, Ем., Вълчев, Кр. Интегриране на децата със специални образователни потребности в условията на детската градина. ISBN: 978-954-577-688-5. София: Министерство на образованието, младежта и науката. Проект No BG051P0001-3.1.03-0001 Квалификация на педагогическите специалисти. Johnson, DeConde. & Sass-Lehrer, М.(2016). Inclusive Practices for Children who are Deaf and Hard of Hearing in Early Childhood Education Programs. Retrieved October 8, 2016, from https: ehdi-ebook/2018_ebook/16%20Chapter16EarlyIntervention2018.pdf Musyoka, M. (2018). Play and preschool children who are deaf: A review of the literature. Retrieved January 10, 2020, from: https://www.researchgate.net/publication/327508044_Play_ Wallis, Musselman & MacKay (2004). Hearing mothers and their deaf children: the relationship between early, ongoing mode match and subsequent mental health functioning in adolescence. Journal o f deaf studies and deaf education, 9(1), 2-14. Retrieved March 5, 2014, from https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/15304398
Разширяване на социалния опит в процеса на приобщаващото образование чрез творчество и активна развиваща дейност
В настоящата студия се анализира отношението към младите хора със специални потребности, както и тяхната саморефлексия, започвайки от детската възраст с акцент върху креативността до самооценката на студентите с увреждания. Констатирайки недостатъчно внимание към студентите със заболявания и увреждания, с това изследване се измерват в емпиричен план техните атитюди, затруднения и саморефлексия. Проучването e с перспектива за изграждане на рефлексивен модел на взаимодействие с изследваните групи като част от процеса с устойчив тренд в континуума на адаптация, социализация и пълноценен начин на живот на децата/лицата със специални потребности. Библиография: Конституция на Република България. Посетен: 13. 03. 2020, от https://lex.bg/laws/ldoc/521957377 Наредба за приобщаващо образование, Обн. - ДВ, бр. 86 от 27.10.2017 г., в сила от 18.12.2018 г. Посетен: 13. 02. 2020, от www.mon.bg.upload Национален осигурителен институт (НОИ). Посетен: 26.07.2018, от https://www.noi.bg/ Национален статистически институт (НСИ). Посетен: 16.08.2018, от http://www.nsi.bg/ The Salamanca Statement and Framework for Action on Special Needs Education World Conference on Special Needs Education: Access and Quality, Salamanca, Spain, 1994 Посетен: 23. 03. 2020, от https://unesdoc.unesco.org/ark:/48223/pf0000098427 World Health Organization. Посетен: 23.10.2019, от http://www.who.int/en Ангелова, Св. (2019). Здравето на детето в образователен дискурс (концептуален модел). Русе: Авангард принт ЕООД. Ангелова, Св. Съвременни ракурси в природонаучното образование в началното училище: поглед към връзката „дете - общество - природа“. Русе: Авангард принт ЕООД. Боянова, В., М. Станкова. Хиперактивност и дефицит на внимание. София: Херон прес Велчева, К. Педагогическата комуникация на субектите в образователния процес. В: Бонева, М. (ред.) Сборник доклади „Съвременни аспекти на педагогическата комуникация“. Шумен: Университетско издателство „Епископ Константин Преславски“, 138-150. Войноховска, В. Информационните технологии и мултимедията като фактори за повишаване мотивацията на обучаемите и ефективността на учебния процес. Русе: Примакс Дебрюне, Н. Оземляването на бежанците от Мала Азия в Емона (1924 - 1928). В: Назарска, Й. & Шапкалова, Св. (ред.) Сборник с доклади от научна конференция „Хармония в различията“, 1. София: УниБит, 246-257 Динева, В. Основни методологични принципи и подходи в терапевтичната работа със семейства. В: Берчев, Д. & Георгиева, Ив. (ред.) Сборник доклади от университетска научна конференция. Велико Търново: НВУ „Васил Левски“. Добрева, Сн. (2017). Ролята на компютърно-опосредствената комуникация за постигане на целите на родноезиковото обучение. В: Иванова, Д., Иванова, Т. & Тихова, А. (ред.) Годишник на Шуменския университет „Епископ Константин Преславски“. Факултет по хуманитарни науки. Том. XX-VIII А. Шумен: Университетско издателство „Епископ Константин Преславски“, 156-176. Дончева, Ю. (2014). Консолидиращите функции на българските детски фолклорни игри в предучилищна възраст. Русе: Медиатех, Печатна база на РУ „Ангел Кънчев“. Енгелс-Критидис, Р. Ролята на индивидуализацията и диференциацията за разширяване на възможностите за образователен напредък при децата от първа група в детската градина. В: Научни трудове на Русенския университет, 2015, Том. 54, Серия 6.2. Посетен: 17.12. 2019 от http://conf.uni-ruse.bg/bg/?cmd=d-Page&pid=proc15-6.2. Иванова, A., Г. Иванова, К. Денева. Ролята на информационните технологии в интегрирането на деца със специални образователни потребности и специфични обучителни трудности. В: Социалните права на българските граждани – проблеми и перспективи. Русе: Русенски университет „Ангел Кънчев“. Иванова, Е. Формиране на социални умения и компетенции чрез учебното съдържание по „Околен свят“ за втори клас. В: Берчев, Д. & Георгиева, Ив. (ред.) Сборник доклади от университетска научна конференция. Велико Търново: НВУ „Васил Левски“. Йорданов, В. (2015). Определяне на експериментални и контролни групи за изследване физическата дееспособност на момчета от 5, 6 и 7 клас. В: Научни трудове на Русенския университет, 2015, Том. 54, Серия 8.2. Посетен: 17.12. 2019 от http://conf.uni-use.bg/bg/?cmd=d-Page&pid=proc15-8.2 Кацарска, В. Специално образование. Научен статут на специалната педагогика. Ст. Загора: Лаген. Караиванова, П. (2016). Мобилност и интерактивност при възпитаване на социална компетентност в предучилищното детство. В: Педагогически алманах. Велико Търново: „Университет Св. Св. Кирил и Методий“, кн. 1, 21-30. Посетен: Retrieved 17.12.2019 от http://journals.uni-vt.bg/almanac/bul/vol24/iss1/ Коларова Ц. (2004). Правата на детето (Социално-педагогически измерения). София: Университетско издателство „Св. Климент Охридски“. Колева, И. (1996). Социализация, рефлексия, ситуации. Практическо ръководство за детския учител. София: Око. Кюркчийска, В. Приобщаващото образование - предизвикателство за началния учител. Шумен: Университетско издателство „Епископ Константин Преславски“. Люцканова, Е. Социалната компетентност на детето в начална училищна възраст. Шумен: Университетско издателство „Епископ Константин Преславски“. Неминска, Р. Рефлексивна технология за развиване на педагогически компетентности в интеркултурна образователна среда. Online journal Educational forum, 4, 2018. Посете: 17.12.2019 от http://www.dipku-sz.net/izdanie/590/refleksivna-tehnologiya-za Николова, Сн. (2019). Принципи на работа при деца със специални образователни потребности. В: Илиева, В. & Янкова Г. (ред.) Сборник научни трудове от пътуващ семинар Истанбул-Кушадасъ-Измир „Иновации в образованието“, Шуменски университет „ Епископ Константин Преславски“. Велико Търново: Фабер. Петкова, Ил. Подготовка и квалификация на българския учител]. София: Университетско издателство „Св. Климент Охридски“. Пирьова, Б. (2008). Невробиологични основи на детското развитие. София: НБУ Полихронов, Д. Сътрудничество между ученици - учители - родители чрез извънкласните форми на работа – клубове по интереси. В: Годишно научно-методическо спиисание Образование и технологии (Education and Technologies), 2017, 8. Сотиров, Ч. Взаимодействието между детска градина и семействата на деца, нуждаещи се от приобщаващо образование. В: Янкова, Г. & Илиева, В. (ред.) Годишник на Шуменския университет, Т. XXID. Посетен: 17.12.2019 от http ://shu.bg/sites/default/files/izdaniq/God_na_PF_2017.pdf. Стоянова, И. Съвременни методи на обучение в предучилищна възраст. В: Янкова, Г. & Илиева, В. (ред.) Сборник научни трудове от Научно-практическа конференция „Предизвикателствата на съвремието и качеството на образованието. Шумен: Университетско издателство „Епископ Константин Преславски“. Стоянова, М. Модели за приобщаващ игров тренинг за деца и родители. Предучилищно възпитание, 2011,6. Терзийска, П. (2018). Оптимизиране на образователния процес в контекста на приобщаващото образование. Strategies for Policy in Science and Education, 2018: 6, 567-578. Посетен: 17.12.2019 от https://strategies.azbuki.bg/staregies/sonparticles2016-3/2018-5/. Тополска, Е. Интеракция и интеркултурна комуникация в приобщаващото образование. В: Назарска, Й. & Шапкалова, Св. (ред.) Сборник с доклади от научна конференция „Хармония в различията“, 1. София: Академичо издателство „За буквите – О писменехь“ Alexandrache, C. (2014). Differentiated Education in the Service of Preventing/Reducing the School Conflict. Procedia - Social and Behavioral Sciences, 159 (23), 433-436. Посетен: 27.12. 2019, от https://www.researchgate.net/publication/272380070_ Cotman, SW. & N. Berchtold. (2002). Exercise: a behavioral intervention to enhance brain health and plasticity. TRENDS in Neurosciences, 25. Fatima Raheem Al-Mosawi, Inas Kamal Yaseen. (2019). (PDF) The Effect of Using Index Card Games on Iraqi EFL Performance in Conversation. Sci. Int. (Lahore), 31 (1) B, 87-91, 2019; CODEN: SINTE 8 87 January-February. Retrieved 17.12. 2019, Available from https://www.researchgate.net/publication/331198772_THE_EFFECT https://www.researchgate.net/publication/340223479_Mental_Health_-_Therapy Ivanova, V., & Mileva, E. (2019). Teachers’ satisfaction with their professional activities in physical education and sport. In P. Hajek, & O. Vit (Ed.), CBU International Conference Proceedings. 7, pp. 453-458. Prague: CBU Research Institute. doi:10.12955/cbup. V7.1400. Knudsen, E. (2004). Sensitive Periods in the Development of the Brain and Behavior. Journal of Cognitive Neuroscience. Volume 16, Issue 8, October 2004 p.1412-1425, Посетен: 07. 02. 2019, от https://www.mitpressjournals.org/doi/abs/10.1162/0898929042304796 Liqaa Habeb Al-Obaydi. (2019). Cultural Diversity, Awareness and Teaching: A Study in an EFL Context. THE JOURNAL OF ASIA TEFL Vol. 16, No. 3, Fall 2019, 987-995 Посетен: 27. 05. 2019, от http://dx.doi.org/10.18823/asiatefl. 2019.16.3.15.987. Slaviyanova, L. (2017). Politeness and Indirectness: Speech Stereotypes for Making Requests in Modern English and Bulgarian. Penza, Russia: Resaerch Centre “Socios-phare”, 129-142. Tahira, Shazia. (2020). Mental Health - Therapy. Retrieved 27.03. 2020, Available from: https://www.researchgate.net/publication/340223479_Mental_Health_-_Therapy
developing educational and creative environment
Сравнителен методически анализ на алтернативните читанки от първи до четвърти клас (с първи тираж през 2016 - 2019 г.)
В студията се представя сравнителен методически анализ на структурирането и съдържанието в одобрените от Министерство на образованието и науката (МОН) двадесет и седем алтернативни учебни комплекта за обучение по български език и литература от първи до четвърти клас. Поставен е акцент при открояване на включените във всяка читанка текстове от различен жанр, присъствие на произведения от българския фолклор, от български и чужди автори. В систематизиран и позволяващ сравнение вид в таблици е представено съдържанието на всички алтернативни читанки за един и същ клас. Учебното съдържание, включено в алтернативните читанки, съответства на заложеното в учебните програми по български език и литература за всеки от класовете. Библиография: Закон за предучилищното и училищното образование. (ЗПУО, 2015). София: МОН, Обн. Държавен вестник бр. 79 от 13 октомври 2015 г., доп. ДВ бр. 42 от 28 май 2019 г. последно посетен на 10.11.2019 г. https://www.lex.bg/bg/laws/ldoc/2136641509 Наредба No 10 (2017). Наредба No 10 от 2017 г. за познавателните книжки, учебниците и учебните помагала (обн. - ДВ, бр. 102 от 22.12.2017 г., в сила от 22.12.2017 г.; изм. и доп., бр. 35 от 24.04.2018 г., в сила от 24.04.2018 г.; изм., бр. 26 от 29.03.2019 г.) Посетен: 10.04.2020, от (http://www.mon.bg/bg/59). Учебна програма за обучение по български език и литература за първи клас (общообразователна подготовка), (УП по БЕЛ 1. клас, 2015), утвърдена със Заповед No РД09-1857от 17.12.2015 г. Посетен: 10.04.2020, от (http://mon.bg/bg/1699). Учебна програма за обучение по български език и литература за втори клас (общообразователна подготовка), (УП по БЕЛ 2. клас, 2016), утвърдена със Заповед NoРД09-300 от 17.03.2016 г. Посетен: 10.04.2020, от http://mon.bg/bg/1699 Учебна програма за обучение по български език и литература за трети клас (общообразователна подготовка), (УП по БЕЛ 3. клас, 2017), утвърдена със Заповед No РД 09-1093/25.01.2017 г. Посетен: 10.04.2020, от http://mon.bg/bg/1699 Учебна програма за обучение по български език и литература за четвърти клас (общообразователна подготовка), (УП по БЕЛ 4. Клас, 2017), утвърдена със Заповед No РД 09-5778/22.11.2017 г. Посетен: 10.04.2020, от http://mon.bg/bg/1699 Борисова, Т., Димитрова, Н., Бенчева, С. Читанка за първи клас. (печатно издание с електронен вариант). София : Клет България . Борисова, Т., Димитрова, Н., Бенчева, С. Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант). София : Клет България. Борисова, Т., Димитрова, Н., Бенчева, С. Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант). София : Клет България. Борисова, Т., Димитрова, Н., Бенчева, С. Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант). Част 1. София : Клет България. Борисова, Т., Димитрова, Н., Бенчева, С. Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант). Част 2. София : Клет България. Георгиева, А. (2012). Обучението по извънкласно четене в началните класове. София: Университетско издателство „Св. Климент Охридски“. Георгиева, А. (2020). Съвременни проекции на обучението по български език и литература в началните класове. София: Университетско издателство „Св. Климент Охридски“. Герджикова, М., Вълкова, Ст., Василева, Д., Сенгалевич, А. Читанка за първи клас (печатно издание с електронен вариант). София : Клет България. Герджикова, М., Вълкова, Ст., Василева, Д., Сенгалевич, А. Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант). София : Клет България. Герджикова, М., Вълкова, Ст., Василева, Д., Сенгалевич, А. Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант). София : Клет България Герджикова, М., Вълкова, Ст., Василева, Д., Сенгалевич, А. Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант). София : Клет България. Димитрова, П., Бончева, М., Петрова, Н. Читанка за първи клас (печатно издание с електронен вариант). София: Просвета Плюс. Димитрова, П., Кръстева, Д., Тодорова, М. Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант. София: Просвета Плюс. Димитрова, П., Бончева, М., Петрова, Н. Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант. София: Просвета Плюс Димитрова, П., Кръстева, Д., Тодорова, М. Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант. София: Просвета Плюс. Здравкова, Ст., Власева, Т., Стоянова, Т, Фламбурари, В. Читанка за първи клас. (печатно издание с електронен вариант). София : Клет България. Здравкова, Ст., Власева, Т., Стоянова, Т., Славова, В. Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант). София : Клет България. Здравкова, Ст., Власева, Т., Спиридонова, Ю, Славова, В. Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант). София : Клет България. Здравкова, Ст., Власева, Т., Спиридонова, Ю., Тамамджиева, Е., Славова, В. Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант). София : Клет България. Иванова, Н., Жекова, А., Нешкова, Р. (2017а). Читанка за първи клас. София: Рива. Иванова, Н., Нешкова, Р., Жекова, А. Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант. София: Рива. Иванова, Н., Нешкова, Р., Жекова, А. Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант). София: Рива. Иванова, Н., Нешкова, Р., Жекова, А. Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант). София: Рива. Огнянова, Н. (2017a). Читанка (за първи клас печатно издание с електронен вариант). София: Даниела Убенова-Биланска-ЕТ. Огнянова, Н. (2017b). Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант). София: Даниела Убенова-Биланска-ЕТ. Танкова, Р. Читанка за първи клас. (печатно издание с електронен вариант). София: Просвета-София. Танкова, Р., Лалев, Ц. Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант). София: Просвета-София. Танкова и Лалев. Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант. София: Просвета-София. Танкова и Самуилов (2019). Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант. София: Просвета-София. Цанев, И., Попов, Вл., Георгиев, Г. Читанка за първи клас. (печатно издание с електронен вариант). София: просвета-АзБуки.
Компетентностно ориентиран педагогически подход в часа на класа в начален етап на обучение
Студията разглежда съдържанието и основните методически приоритети за организиране и провеждане на компетентностен подход за педагогическа работа в часа на класа. Систематизирани и анализирани са различни определения за компетентност, тяхното съдържание и характеристики. Анализиран е компетентностния подход в научната литература и Европейската образователна политика. Описана и систематизирана е система от компетентности в часа на класа. Те са организирани в педагогически модел. Той включва 112 очаквани резултата, 40 групи от педагогически теми, задачи и дейности в основните сфери от интердисциплинарния комплекс на гражданско, здравно, екологично и интеркултурно образование. В него са интегрирани основните тематични области в часа на класа. Посочени са характеристики на този модел, изведени от осемгодишна работа по прилагането му в българската образователна система. Описани са и основните подходи, методи, техники, задачи и дейности за формиране на компетентности и по всички задължителни теми в часа на класа. Библиография: Европейска комисия. Европейската квалификационна рамка за учене през целия живот (ЕКР). (2009). Люксембург: Служба за официални публикации на Европейските общности Европейски съвет. Заключения на Съвета от 22 май 2008 г. относно европейски подход към медийната грамотност в цифрова среда. (2008/C 140/08) Официален вестник на Европейския съюз. C 140/8. от 6.6.2008 г. Европейска комисия /EACEA (ИАОАК)/ „Евридика“, 2017 г. Гражданското образование в европейските училища, 2017 г. Доклад на „Евридика“. Люксембург, Служба за публикации на Eвропейския съюз. Европейска комисия /EACEA (ИАОАК) „Евридика“, 2012 г. Развиване на ключови компетенции в училище в Европа: предизвикателства и възможности за политика. Доклад на „Евридика“. Люксембург, Служба за публикации на европейския съюз. Европейска комисия /ИАОАК (EACEA)/„Евридика“, 2016 г. Обучението по предприемачество в европейските училища. Доклад на „Евридика“. Люксембург: Служба за публикации на Европейския съюз. Европейска Комисия. Съобщение на комисията до европейския парламент, съвета, европейския икономически и социален комитет и комитета на регионите. Европейска програма за сигурност. Страсбург, 28.4.2015 г. COM (2015) 185. Европейски съвет. Директива (ЕС) 2017/541 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2017 година относно борбата с тероризма и за замяна на Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета, и за изменение на Решение 2005/671/ПВР на Съвета. OJ L 88, 31.3.2017. Европейска сметна палата. Преглед No 02/2019: Предизвикателства пред ефективното прилагане на политиката за киберсигурност на ЕС. Люксембург. Европейски съюз, 2019 г. Закон за предучилищното и училищното образование. Обн. ДВ., бр. 79 от 13.10.2015 г., посл. изм. ДВ. бр. 24 от 22.03.2019 г., посл. доп. ДВ. бр. 42 от 28.05 2019 г. Механизъм за противодействие на тормоза и насилието в институциите в системата на предучилищното и училищното образование. (2017). София: МОН. Наредба No 13 от 21.09.2016 г. за гражданското, здравното, екологичното и интеркултурното образование. ДВ, бр. 80 от 11.10.2016 г. в сила от 11.10.2016 г. Наредба No 5 от 30.11.2015 г. за общообразователната подготовка. Обн. - ДВ, бр. 95 от 08.12.2015 г., в сила от 08.12.2015 г. Наредба за изменение и допълнение на Наредба No 13 от 2016 г. за гражданското, здравното, екологичното и интеркултурното образование. ДВ, бр. 80 от 28.09.2018 г. в сила от 28.09.2018 г. Национална стратегия за киберсигурност „Киберустойчива България 2020“. (2016). София: Министерски съвет. Препоръка на Съвета на Европа от 22 май 2018 година относно ключовите компетентности за учене през целия живот. Официален вестник на ЕС. C 189/01.2018. Програма за обучение по безопасност на движение по пътищата за учениците в първи клас. (2018a) София: МОН. Програма за обучение по безопасност на движение по пътищата за учениците във втори (2018b) София: МОН. Програма за обучение по безопасност на движение по пътищата за учениците в трети клас. (2018c) София: МОН. Програма за обучение по безопасност на движение по пътищата за учениците в четвърти клас. (2018d) София: МОН. Съвет на Европа (2016) Компетенции за демократична култура - Да живеем заедно като равни в културно разнообразни демократични общества. Страсбург, Съвет на Европа. Указание за обучение за действия при бедствия, аварии и катастрофи, пожари, и за оказване на първа помощ. (2002). София: МОН. https://dictionary.cambridge.org/dictionary/english/competence Баталя, А. Ситуацията в Европа по отношение на феномена насилие. Транснационален доклад. Институт Дон Милани]. https://iamnotscared.pixelonline.org/files/reports_transnational/ Бюзан, Т. Твоят ум може всичко. Мисловни карти. София: Софт Прес. Де Боно, Е. Как да развием творческото мислене. София: Локус. Де Боно, Е. Шест мислещи шапки. София: Кибеа. Витанов, Л. (2019a). Спазвам правилата за 1 кл. Книга за учителя. София: Рива. Витанов, Л. (2019b). Спазвам правилата за 2 кл. Книга за учителя. София: Рива. Витанов, Л. (2019c). Спазвам правилата за 3 кл. Книга за учителя. София: Рива. Витанов, Л. (2019d). Спазвам правилата за 4 кл. Книга за учителя. София: Рива. Витанов, Л. и др. Методи и техники за активно учене. София: Университетско издателство „Св. Климент Охридски“. Вълчев, Р. (2006). Интерактивни методи и групова работа в съвременното образование. София: Отворено образование. Вълчев, Р. и др. Образование за демократично гражданство. Книга за учителя. Начален курс. София: Отворено образование. Голман, Д. (2011). Емоционалната интелигентност. София: Изток-Запад Гюрова, В., Божилова, В., Вълканова, В., Дерменджиева, Г. Интерактивността в учебния процес. София: Европрес Кашлев, С. Интерактивние методи обучения педагогике. Минск: Вышэйшая школа. Коларова, Ц. Гражданско образование в университета. София: Авангард Прима. Мерджанова, Я. Базови методически подходи за трансверсални компетентности. София: Университетско издателство „Св. Климент Охридски“. Нелсън, Дж., Лот, Л. Глен, С. Позитивно възпитание. София: Инфодар Плакроуз, Х. Училището - място за деца. София: МЦОИ. Радев, Пл. Обща училищна дидактика. Пловдив“ Университетско издателство „Паисий Хилендарски“. Савчева, М., Мойнова, М. Интерактивни методи на обучение по изобразително изкуство. София: Просвета. Селигман, М. (2017). Благоденствие. София: Хермес. Цветанска, С., Василева, Р Да бъдеш гражданин - книга за учителя. Начален етап. София: Просвета. D‘Anna, C., Forte, P. & Gomez, F. (2019). Physical education status in European school’s curriculum, extension of educational offer and planning. Journal of Human Sport and Exercise, 14 (4proc). Downes P., Cefai, C. How to Prevent and Tackle Bullying and School Violence: Evidence and Practices for Strategies for Inclusive and Safe Schools, NESET II report, Luxembourg: Publications Office of the European Union, 2016. doi: 10.2766/0799 Hanisch, A., Rank, A, Seeber, G. How Green are European Curricula? A Comparative Analysis of Primary School Syllabi in Five European Countries. European Educational Research Journal, Volume 13 Number 6 2014. Issues and Trends in Education for Sustainable Development. (2018). A. Leicht, J. Heiss and W. J. Byun (eds). Paris: UNESCO. Kickbusch, I., Pelikan, J., Franklin Apfel, F., Tsouros, A. (Ed). (2013). Health literacy. The solid facts. World Health Organization, Paris: Regional Office for Europe of the World Health Organization. McClelland, D. C. (1973). Testing for competence rather than for „intelligence.“ American Psychologist, 28(1), Raven, J. & Stephenson, J. (Eds.). (2001). Competence in the Learning Society. New York: Peter Lang. World Health Organization. Physical activity strategy for the WHO European Region 2016 - 2025. (2016). World Health Organization Regional Office for Europe UN City, Copenhagen.
Европейската инициатива „медия коуч“ като средство за развитие на медийната грамотност в България
Настоящото изследване, част от международен проект, насочен към повишаване на нивото на медийна грамотност в няколко страни от Европа, представя българския опит за създаване на модел на устойчиво развитие в тази област. Изследването включва анализ на редица основни параметри - медийна среда, социални и демографски характеристики и образование, като основа за съставяне и прилагане на обучителна програма, позволяваща прилагането на подобен модел. Библиография: Данов, Д. Дигитализация и социални трансформации. В Чуждоезиково обучение, 1, 2017. София: Университетско издателство «Св. Климент Охридски» Данов, Д. Социализация и медийна култура]. В Данов, Д. § Н. Цанев. Смесеното обучение: модернизирае на образованието чрез технологиите. София: Junior Achievemnets Ltd Данов, Д. Планиране на съвременното обучение. В Д. Веселинов. Педагогока на добрите възможности. София: Университетско издателство «Св. Климент Охридски» Данов, Д. Медийната грамотност: преосмисляне на опита. София: Университетско издателство «Св. Климент Охридски» Кънчев, Р. (2018): Кънчев, Р. (2016). Децата на България - онлайн. България, София: Safe Net Бяла книга за свободата на словото в България. Retrieved on 30.10.2019 from https://clubz.bg/62731bqla_kniga_za_svobodata_na_mediite_v_bylgaria Данни на НСИ от 22.05.2018. Retrieved on 30.10.2019 from http://www.nsi.bg/
Методически аспекти на новите учебници по математика за втори клас
Математическите знания на учениците в първи и втори клас са базисни за формирането на математическата им компетентност. От 2017 година в България обучението по математика във втори клас се осъществява с нови девет учебни комплекта на различни издателства. От методическа гледна точка представлява научен интерес да бъдат анализирани и сравнени тези вариантни учебници. Настоящото изследване включва сравнителен контен-анализ на действащите девет учебника по математика за втори клас в няколко важни методически аспекта: разработките на темите за естествените числа от 21 до 100, за събиране и изваждане на числата до 100, за табличното умножение и деление, за намиране на неизвестен компонент, за геометричното учебно съдържание и за текстовите задачи. В края на разработката са формулирани изводи. Библиография: Алексиева, Л., Кирилова, М. Математика за втори клас. София: РИВА. Ангелова, В., Дойчинова, С. Математика за втори клас. София: Просвета Плюс. Богданова, М., Темникова, М., Иванова, В. Математика за втори клас. София: БУЛВЕСТ 2000 Витанов, Л. Методи и техники за активно учене. София: Университетско издателство „Св. Климент Охридски“. Витанов, Т., Кирова, Г., Шаркова, З., Пушкарова, И., Парушева, Д. Математика за втори клас. София: Анубис. Вълкова, Т., Рухова, М., Стоянова, Д., Димитрова, Д., Димитрова, И., Дамаскова, В., Лазарова, Ц. Математика за втори клас. Варна: Бит и техника. Гарчева, Ю., Манова, А. Математика за втори клас. София: Просвета. Минчева, И., Димитрова, М., Гернат, М. Математика за втори клас. София: Питагор и Златното пате. Паскалева, З., Алашка, М., Паскалев, П., Алашка, Р Математика за втори клас. София: Архимед. Петрова, P., Стоянова, P., Даскова, П. Математика за втори клас. София: Скорпио. Христова, Г. Приложение на обучаващи компютърни презентации по геометрия за студенти-педагози. Scientific papers: Knowledge - Capital of the future, Knowledge International Journal, V 32.1, Scopie Цанев, Н. Цифровата компетентност – важен фактор и условие за смесеното обучение в университетското образование. В: Смесеното обучение – модернизиране на образованието чрез технологиите. София: Бувест Принт АД. Учебна програма по математика за първи клас (2015), в сила от учебната 2016/2017, достъпна на електронен адрес: http://www.mon.bg/?go=page&pageId=1&subpageId=1699, последно посетен на 10.04.2020 г. Учебна програма по математика за втори клас, в сила от учебната 2017/2018 година, утвърдена със Заповед No РД09-300 от 17.03.2016 г. достъпна на адрес: https://www.mon.bg/bg/1997, последно посетен на 13.04.2020 г.
Емпатия и личностен профил на специалиста в помагащите професии
В студията се описва същността и някои теоретични аспекти на емпатията. Представят се особеностите и като професионално-личностно качество, необходимо за практическото осъществяване на помагащия процес и особено на социално-педагогическата работа. Специален акцент е отделен на достиженията на хуманистичния подход в консултативната психология и педагогика и особено на центрирания към клиента личностно ориентиран подход на К. Роджърс. На емпирично равнище са изложени резултати от изследване на студенти от помагащи професии, практикуващи и участници в проектни дейности. Съпоставени са резултати от диагностика на личностния профил и равнището на емпатични тенденции на специалиста в помагащите професии. Референции: Александрова, Н., Бояджиева, Н., Сапунджиева, К. & Коларова, Ц. (2004). Социониката в социалната сфера, София: УИ „Св. Кл. Охридски“. Ахрямкина, Т. А. (2003). Формироваине эмпатии студентов в процессе обучения в педагогическом вузе. Диссертация кандидата педагогических наук. Самара. Бондаренко, А. Ф. (2001). Психологическая помощь: теория и практика]. Москва: Независимая фирма „Класс“. Бояджиева, Н. (2004). Изследване на личностния профил на социалния работник с методиката на психологическите типове на Д. Кейрси. В: Александрова, Н., Бояджиева, Н., Сапунджиева, К. & Коларова, Ц. Социониката в социалната сфера. София: УИ „Св. Климент Охридски“. Бояджиева, Н. Емпатията в социално-педагогическото консултиране и съветване В: Бояджиева, H. (Състав.) Педагогическа ентелехия. Artes Liberales. София, Ес Принт, 5-23. Бьотхер, Х. Р. Емпатия. В: Речник по психология. Превод от 4-то немско издание. София: ДИ „Наука и изкуство“. Веденова, Л. В. Становление эмпатии будущих учителей в условиях гуманизации учебно-воспитательного процесса. Диссертация кандидата педагогических наук. Волгоград. Десев, Л. Речник по психология. София Булгарика. Димитрова, Г. Възпитателни взаимодействия с децата на XXI век. Велико Търново: Ивис. Ейвъри, Б. Принципи на психотерапията. София: Лаков Прес. Елисеев, О. П. Самооценка эмпатических способностей. В: Практикум по психологии личности, 222-224. Санкт Петербург. Енциклопедия по психология. София: Наука и изкуство, 290-291. Гарднър, Х. Множеството интелигентности. Нови хоризонти в теорията и практиката. София: Издателство „Изток-Запад“. Георгиева, P., Н. Бавро. “Емпатичната лаборатория” - възможности за професионална рефлексия и себеизследване. Българско списание по психология, 1-4, 750-757. Голман, Д. Емоционална интелигентност. София: Издателство „Изток-Запад“. Голман, Д. (2010). Новата социална интелигентност. София: Издателство „Изток-Запад“. Ичаловская, Е. А. Развитие эмпатических способностей педагогов, работающих с одаренньши детьми. Диссертация кандидата психологических наук. Ростов на Дон. Илиева, Г, Й. Атанасова, Е. Герасков. Въведение в професионалното консултиране. Методическо ръководство. София: МОН. Исследование уровня эмпатичнмх тенденций. В: Большая Энциклопедия психологических тестов, 278-289]. Иванов, Ст. Професионално-педагогическо общуване. Шумен: УИ „Епископ Константин Преславски“. Жекова Ст. & Пенчева, Ел. Съпреживяването (емпатия и педагогическа практика). София: УИ „Св. Климент Охридски“. Карагяурова, Д. Просоциалното поведение като междуличностно отношение. Варна: Стено. Климов, Е. А. Психология профессиональното самоопределения. Москва: Академия. Кочюнас, P. Основи психологического консультирования. Москва: Академический проект. Мерджанова, Я. Личностен профил и интегриране в професионалната сфера. БизнесСекрртар, 2, 3-9. Михальченко, Г Ф. Формирование эмпатии у старшеклассников ориентировние на педагогическую профессию, Диссертаиця кандидата психологических наук. Гродно Миславски, Ю. Психотерапевт или пастир (към проблема за теологичната и хуманистична парадигма в подпомагането на личността). Педагогика, 1992, 1. Мозговая, Н. А. Формирование педагогической установки учителя на емпатию во взаимодействии с учащимися, Диссертация кандидата педагогических наук. Москва. Нельсон - Джоунс, Р. Теория и практика консультирования. Санкт Петербург: Питер. Орлов, А. Б. (1993). Феномени эмпатии и конгруентности/А.Б. Орлов, М. А. Хазанова. Вопросы психологии, 6, 68-73. Пирьов, Г. За психологическата консултаци. Педагогика, 3, 12-18. Психология. Биографический библиографический словарь/пер. англ. Санкт Петербург: Питер Психологический словарь (1983). Под ред. В.В. Давидова, А. В. Запорожеца, Б. Ф. Ломова и др. . Москва: Педагогика. Радев, Н., Будева, С. Социални умения. Велико Търново: Фабер. Райгородский, Д. Я. (Ред.). Практическая психодиагностика. Методи и тести. Самара, 486-490. Речник по психология. Превод от 4-то немско издание. София: Наука и изкуство, 132. Роджърс, К. Начин да бъдеш. София: Издателство „Изток-Запад“. Романова, Т. В. Педагогические условия формирования эмпатической культури студентов педагогического вуза. Диссертация кандидата педагогических наук. Магнитогорск. Саликова, С. В. Педагогические условия развития эмпатии как професстонально значимого качество педагогов дошкольно-образовательних учреждений в процессе повишения квалификации. Диссертаиция кандидата педагогических наук. Москва. Шулман, Л. Изкуството да се помага на индивиди, семейства и групи]. София: фондация „Невронауки и поведение“. Силами, Н. (199б). Речник по психология. Плевен: ЕА-Евразия Абагар. Штейнмец, А. Э. Психологичесикй коучинг к педагогической деятельности. Диссертация доктора психологических наук. Санкт Петербург. Стоева, Т. Емоцията и когницията в психологическата терапия и консултация]. София: Пропелер. Стотланд, E. В: Енциклопедия по психология. Под ред. на Р. Корсини. София: Наука и изкуство, 290-291. Тодорова, Е. Реалната помощ]. София: Албатрос Уилкс, Ф. Интелигентните емоции: Нова психология на чувствата. София: Кръгозор. Цветкова, О. M. Эмпатия как профессиональная характеристика в деятельности психолога дошкольного учреждения. Диссертация кандидата психологических наук. Твер. Чавдарова-Костова, С. Алтруизъм и възпитание. София: Образование. Юсупов, И. M. Психология Эмпатий. Диссертация доктора психологических наук. Санкт Петербург. Bottcher, H. R. (1989). Empatiya. In: Rechnik po psihologiya (1989). Prevod ot 4to nemsko izdanie Worterbuch der Psychologie. Herausgegeben von Gunter Klaus. Sofia: DI “Nauka i izkustvo”, 132. Caruso, D.R. (1999). Multi-factor Emotional Intelligence. Connecticut. Dunnet, M. D. (1976). (Ed.). Handbook of Industrial and Organizationnal Psychology. Chicago: Rand-McNally. Dymond, R. (1949). A scale for measurement of empathetic ability. Journal o f Consulting Psychology, 14, 127-133. Feshbach, S. (1989). Educating for Empathy: Classroom Activities for Social Development Scott, Foresman with N. Feshbach, M. Fauvre and M. Campbel. Golman, D. (1995). Emotional Inteligence. Bantam Books. Lipper, J. (1998). The Emotional Quotient Inventory User's manual. Toronto. Orme, G., Canon, K. (2001). Competency and Emotional Inteligence. Quarterly, Vol.5, London. Rogers, C. R. (1957). The necessary and sufficient conditions of therapeutic personality change. Journal o f Consulting Psychology, 21, 95-103 Rogers, C. R. (1961). On becoming a person. Boston: Houghton Mifflin. Rogers, C. R. (1975). Empathic: an appreciated way ofbeing. The Counselling Psychologist, 1975, v.5, n.2, 2-10. Rogers, C. R. (1980). A Way of Being. Boston: Houghton Mifflin. Salovey, P., Bracket, M.& Mayer,J. (2004). Emotional Intelligence. New York: Dude Publishing. Seden, J. (1999). Counseling skills in social work practice. England: Open University Press McGraw-Hill Education.
Студията представя теоретико-емпирично проучване на предвестниците на нарушенията в овладяването на писмения език, характерни за предучилищната възраст. В теоретичната част са проследени теориите за произхода на дислексията, всяка от които разкрива и признаците за своевременното и прогнозиране - 12 предиктора с различна прогностична стойност. Целта на собственото изследване е да се проучи при 30 ученици със специфична дислексия и при 30 ученици без нарушения, всички в 4-ти клас, състоянието на четири основни предиктора: фонологично познание, фонемен гнозис, зрителен гнозис, устен език. От интензитета на техните прояви се съди за възможността те да се ползват като предиктори за поява на дислексия. Резултатите показват, че по степен на информативност предикторите се подреждат в следния ред: 1. фонологично познание; 2. устен език; 3. фонемен гнозис. Зрителният гнозис няма предикторна стойност. Библиография: Асенова, И. Невропсихология. Благоевград : Ираник-М. Корнев, А. Ключови въпроси на дислексията. Специална педагогика, 4, 4-17. Мавлов, Л. Алексии и аграфии. София: Ромел. Матанова, В. Невропсихологични дефицити при децата със специфични обучителни трудности. Специална педагогика, 4, 17-24. Матанова, В. Дислексия. София: Софи Р. Матанова, В. Психология на аномалното развитие. София: Софи Р. Щерева, К. Фонологичното осъзнаване и бързото назоваване като предиктори за усвояването на процеса четене. In Gercheva-Nestorova, G. (Ed.). Prilozhnata psihologiya v Balgariya: vazmozhnosti i perspektivi, 397-410. Varna: Varnenski svoboden universitet. Тодорова, Е. Дислексия. София: Нов български университет Цветкова, С. Аспекти в обучението на децата със специфични нарушения на ученето. София: Инфофарма Цветкова, C. За децата със специфични нарушения на ученето. In GerchevaNestorova, G. (Ed.). Prilozhnata psihologiya v Balgariya: vazmozhnosti i perspektivi, 473-483. Varna: Varnenski svoboden universitet. Berninger, V. & J. Busse, J. (1999). Learning disabilities in reading, writing and arithmetic. Paper presented at the Annual Meeting of the American Psychological Association (Boston, August, 1999). Retrieved April 10, 2020 from http://www.newswise.com/articles/1999/. Bishop, D. V. M., Bishop, S. J., Bright, P., James, C., Delaney, T. & Tallal, P. (1999). Different origin of auditory and phonological processing problems in children with language impairment: evidence from a twin study. Journal o f Speech, Language and Hearing Research, 42, 155-168. Bishop, D. V. M. & Snowling, M. J. (2004). Developmental Dyslexia and Specific Language Impairment: Same or Different? Psychological Bulletin, 130 (6), 858-866. Bowers, P. G. & Swanson, L. B. (1991). Naming speed deficits in reading disability: Multiple measures of a singular process. Journal o f Experimental Child Psychology, 51, 195-219. Denckla, M. (1972). Clinical syndromes in learning disabilities. Journal o f Learning Disabilities, 5, 401-406. Denckla, M. B. & Rudel, R. G. (1976). Rapid „automazed“ naming (R.A.N.): Dyslexia differentiated from other learning disabilities. Neuropsychology, 14, 471-479. Estienne, F. Dislexie. (1985). Dans: Mardaga, P. (Ed.). Troubles de language (diagnostique et rééducation). Bruxelles: PIF, 397-431. Fawcett, A. J. & Nicolson, R. I. (2004). Dyslexia: the role of the cerebellum. Electronic Journal of Research and Educational Psychology, 2 (2), 35-58. Retrieved April 12, 2020, from https://www.unirsm.sm/media/documenti/unirsm_1992.pdf Galaburda, A. M., Sherman, J. F., Rosen, G. D., Aboitiz., F. & Gescgwind, N. (1985). Developmental dyslexia: four consecutive patients with cortical anomalies. Annals of Neurology, 18 (2), 222-233. Landerl, K., Ramus, F., Moll, K., Lyytinen, H., Leppanen, P., Lohvansuu, K. ... Schulte-Korne, G. (2013). Predictors of developmental dyslexia in European orthographies with varying complexity. Journal of Child Psychology and Psychiatry 54:6, 686-694. Retrieved April 10, 2020, from https://onlinelibrary.wiley.com/doi/pdf/10.1111/jcpp.12029 Landerl, K. & Wimmer, H. (2008). Development of word reading fluency and spelling in a consistent orthography: An 8-year follow-up. Journal of Educational Psychology, 100 (1), 150-161. Retrieved April 10, 2019, from https://doi.org/10.1037/0022-0663.100.L150 Levinson, I. N. (1994). A Scientific Watergate, Dislexia. Like Success. NY: Stone-Bridge. McArthur, G. M. & Hogben, J. H. (2001). Auditory backword recognition masking in children with a specific language impairment and children with a specific reading disability. Journal of Acoustical Society of America, 109, 1092-1100. Pugh, K., Mencl, W., Jenner, A., Katz, L., Frost, S., Ren Lee, J., Shaywitz, S. & Shaywitz, B. (2000). Functional neuro-imaging studies of reading and reading disability (developmental dyslexia). Mental Retardation and Developmental Disabilities Research Reviews, 6, 297-213. Ramus, F., Rosen, S., Dakin, B., Day, J., Castellote, J., White, S. & Frith, U. (2003). Theories of developmental dyslexia: insight from a multiple case study of dyslexic adults. Brain, 126, 841-865. Shaywitz, S. E. (1996). Dyslexia. Scientific America, 5, 2-8. Snowling, M. J. (2001). From Language to Reading and Dyslexia. Dyslexia, 7 (1), 37-46. Stein, J., Talcott, J. & Witton, C. (2001). The sensorimotor basis of developmental dyslexia. In: Fawcett, A. (Ed.), Dyslexia, Theory and Good Practice. London: Whurr. Tallal, P. (1980). Auditory temporal perception, phonics and reading disability in children. Brain and Language, 9, 182-198. Tallal, P., Miller, S. & Fitch, R. H. (1995). Neurobiological basis of speech: A case for the preeminence of temporal processing. Irish Journal o f Psychology, 16 (3), 194-219. Thompson, P. A., Hulme, C., Nash, H. M., Hayiou-Thomas, E. & Snowling, M. J. Developmental dyslexia: predicting individual risk. Journal o f Child Psychology and Psychiatry, Volume 56, Issue 9. Retrieved April 12, 2020, from https://onlinelibrary. wiley.com/doi/iull/10.1111/jcpp.12412 Wilsenach, C. (2006). Syntactic Processing in Developmental Dyslexia and in Speech Language Impairment /SLI/ - Doctoral dissertation. Utrecht University (Netherlands). Retrieved April, 12, 2020, from https://www.lotpublications.nl/Documents/128_fulltext.pdf
Модел за използване на хипноза при регулиране на адаптацията към „безтегловност“
Изведен е модел, фокусиран върху възможностите за прилагането на хипнозата като начин за скъсяване на периода на адаптация към промяна във физическата среда и/или свързаните с това преживявания или страхове, които определяме като „състояние на безтегловност“ - реална или като възприемано усещане. Схематично е представена обща рамка, която да може да бъде персонализирана в зависимост от индивидуалните особености и ситуацията, чиято обща насоченост е да „овластява“ преминалите програмата и да им осигури инструмент за вътрешен контрол и себерегулиране на възприятията, преживяванията и поведението. Възможни целеви групи, на които сме се спрели, са лица с фобия от летене, както и летци и астронавти поради спецификата на адаптация в професионална среда. Библиография: Гецов, П. Космос, екология, сигурност. София: НБУ. Гримак, Л. П. Моделирование состояний человека в гипнозе. М.: Наука. Лазарев, А., Коваленок, В., и А. Авакян. Исследование Земли с пилотируеммх космических кораблей. Ленинград: Гидрометеоиздат. Мардиросян, Г. Въведение в космонавтиката. София: Акад. изд. „Марин Дринов“. Мардиросян, Г. Природни екокатастрофи и тяхното дистанционно аерокосмическо изучаване. София: Акад. изд. „Марин Дринов“. Нанчева, Р. Анализ на риска от увреждане на сърцето по време на +Gz-стрес. В: Юбилейна научна сесия „30 години организирани космически изселдвания в България. София: Институт за космически изследвания, БАН. Николов, М. Хипнозната регресия във възрастта и използването и в хипнотерапията. Българско списание по психология, 2001, 1-2, 108-118. Попов, В., Гецов, П., Димитров, И., Хубенова, З., Андонов, А., Методиев, К., Замфиров, М. и П. Панова. Ментални модели и информационен, знаниен и смислов processing на човека като управляваща система в условията на микрогравитация. Second Scientific Conference with International Participation “Space, Ecology, Nanotechnology, Safety”. 14-16 June 2006, Bulgaria, Varna: Space Research Institute, BAS. Спахиева, М. Драганова, А. и Л. Алексиев. (2000). Вестибуло-вегетативна устойчивост при летци нормотоници и хипертоници. В: Юбилейна научна сесия „30 години организирани космически изселдвания в България. София: Институт за космически изследвания, БАН. Ушаков, И. Б., Бедненко В. С., Лапаев Э. В. (Ред.). История отечественной космической медицини. М., Воронеж: Воронежский Государственный университет. Хачатурьянц, Л. С., Гримак Л. П., Хрунов Е. В. Экспериментальная психология в космических исследованиях. М.: Наука. Хрунов Е. В., Хачатурьянц Л. С., Попов В. А., Иванов Е. А. (Ред.) Человек-оператор в космическом полете. Москва: Машиностроене. Ajinkya, S. A. (2015). Cognitive hypnotherapy for panic disorder with aquaphobia. Sleep and Hypnosi, 17, 11-13. Bakal, P. A. (1990). A reframing approach for flight phobia. In D. C. Hammond, (Ed.). Handbook of hypnotic suggestions and metaphors (pp. 175-177). New York, NY: The American Society of Clinical Hypnosis. Baker, E. L. & Nash, M. R. (2008). Psychoanalytic approaches to clinical hypnosis. In M. R. Nash & A. J. Barnier (Eds.). The Oxford handbook of hypnosis: Theory, research, and practice (p. 439-456). Oxford University Press. Barrett, D. (2010). Hypnosis and hypnotherapy. Santa Barbara, CA: ABC-CLIO. Braddock, Martin & Observatory, Sherwood & Society, Sutton & Mansfield,. (2017). Ergonomic challenges for astronauts during space travel and the need for space medicine. Journal o f Ergonomics, 7(6), DOI: 10.4172/2165-7556.1000221. Bryant, R. A. (2008). Hypnosis and anxiety: Early interventions. In M. Nash & A. Barnier (Eds.). The Oxford handbook of hypnosis: Theory, research, and practice. (pp. 535-548). New York, NY: Oxford University Press. Cardena, E., Lynn, S. J., & Krippner, S. (Eds.). (2000). Varieties of anomalous experience: Examining the scientific evidence. Washington, DC: American Psychological Association. Choy, Y., Fyer, A. & Lipsitz, J. D. (2007). Treatment of specific phobia in adults. Clinical Psychology Review, 27, 266-286. Cox, R.H. (1994). Sport psychology: Concepts and implications. Dubuque, IA: Brown and Benchmark. Cowen, L. (2016). Literature Review into the Effectiveness of Hypnotherapy. ACR Journal, 10 (1), 1-55. Crampton, M. (1969). The use of mental imagery in psychosynthesis. Journal o f Humanistic Psychology (9), 139-153. De Vos, H. M. & Louw, D. A. (2006). The Effect of Hypnotic Training Programs on the Academic Performance of Students, American Journal o f Clinical Hypnosis, 49(2), 101­112, DOI: 10.1080/00029157.2006.10401562. Dominguez-Ortega, L. & Rodriguez-Mucoz, S. (2010). The Effectiveness of Clinical Hypnosis in the Digestive Endoscopy: A Multiple Case Report. American Journal of Clinical Hypnosis, 53(2), 101-107. DOI: 10.1080/00029157.2010.10404332. Fromm, E. (1967) “Dissociative and integrative processes in hypnoanalysis. American Journal o f Clinical Hypnosis, (10), 1967, 174-177. Gibbons, D. E. (1990). Hypnosis with phobic reactions. In D. C. Hammond, (Ed.). Handbook of hypnotic suggestions and metaphors (pp. 175-177), New York, NY: The American Society of Clinical Hypnosis. Gruzelier, J. H., Levy, J., Williams, J. D., & Henderson, D. (2001). Effect of self-hypnosis with specific versus non-specific imagery: Immune function, mood, health and exam stress. Contemporary Hypnosis, 18, 97-110 H.M. De Vos & D. A. Louw (2006). The Effect of Hypnotic Training Programs on the Academic Performance of Students, American Journal o f Clinical Hypnosis, 49(2), 101­112, DOI: 10.1080/00029157.2006.10401562. Hammer, E. F. (1954). Post-Hypnotic Suggestion and Test Performance. International Journal o f Clinical and Experimental Hypnosis. 2(3), 178-185. Hayes, S. C., Strosahl, K. D. & Wilson, K. G. (1999). Acceptance and commitment therapy: An experiential approach to behavior change. New York: Guilford Press. Hirsch, J. (2012). Virtual Reality Exposure Therapy and Hypnosis for Flying Phobia in a Treatment-Resistant Patient: A Case Report. The American journal of clinical hypnosis, 55, 168-73. DOI: 10.1080/00029157.2011.639587. Holdevici, I. & Craciun, B. (2013). Hypnosis in the Treatment of Patients with Anxiety Disorders. Procedia - Social and Behavioral Sciences, 78, 471-475. Isotani, T., Lehmann, D., Pascual-Marqui, R. D., Kochi, K., Wackermann, J., Saito, N., et al. (2001). EEG source localization and global dimensional complexity in high- and lowhypnotizable subjects: A pilot study. Neuropsychobiology, 44, 192-198. James, T., Flores, L. & Schober, J. (2001). Hypnosis: A comprehensive guide. Carmarthen, United Kingdom: Crown House. Kim, S., Palin, F., Anderson, P., Edwards, S., & Lindner, G. (2008). Use of skills learned in CBT for fear of flying: Managing flying anxiety after September 11th. Journal of Anxiety Disorders, 22, 301-309. Kirsch, I., Montgomery, G. & Sapirstein, G. (1995). Hypnosis as an adjunct to cognitivebehavioral psychotherapy: a meta-analysis. Journal o f Consulting and Clinical Psychology, 63(2), 214-20. Kraft, D. (2016). The place of hypnosis in psychiatry part 6: treatment of specific phobias - natural environment type, blood-injection-injury type, and other types. The Australian journal o f clinical hypnotherapy / Australian Society o f Clinical Hypnotherapists, 41, 1-15. Kraft, T. (1967). Alcoholism treated by desensitization: a case report. Behavioral Research and Therapy, 5, 69-70. Laughlin, M., Burns, J. and M. Parnell. (1982). Regional distribution of cardiac output in unanesthezied baboons during +Gz stress with and without an anti-G suits. Aviat. Space Environ. Med. Lynn, S. J. & Cardeсa, E. (2007). Hypnosis and the treatment of posttraumatic conditions: An evidence-based approach. International Journal o f Clinical and Experimental Hypnosis, 55(2), 167-188. McIntosh, I. (2007). Brief selective hypnotherapy in the treatment of flying phobia. Vertex, 18, 268-271. Meyerson, J. (2014). The Myth of Hypnosis: The Need for Remythification, International Journal of Clinical and Experimental Hypnosis, 62(3), 378-393, DOI:10.1080/00207144.2014.901090. Naish, P. (2011). Hypnosis: The theory behind the therapy. In L. Brann, J. Owens, & A. Williamson (Eds.). The handbook of contemporary clinical hypnosis (pp. 1-18). Oxford, United Kingdom: John Wiley & Sons. Nash, M. R. (2008). Foundations of clinical hypnosis. In M. R. Nash & A. J. Barnier (Eds.), The Oxford handbook of hypnosis: Theory, research, and practice (pp. 487-502). New York, NY: Oxford University Press. Nash, M. R. & Barnier, A. J. (2008). The Oxford handbook of hypnosis. Oxford, United Kingdom: Oxford University Press. Nel, P. W. (1993). Hypnosis for success in studies and examinations. Hypnos SA, 3(1), 1-9. Oakes, M. & Bor, R. (2010a). The psychology of fear of flying (part I): A critical evaluation of current perspectives on the nature, prevalence and etiology of fear of flying. Travel Medicine and Infectious Disease, 8, 327-338. Oakes, M. & Bor, R. (2010b). The psychology of fear of flying (part II): A critical evaluation of current perspectives on approaches to treatment. Travel Medicine and Infectious Disease 8, 339-363. Orlick, T. & McCaffrey, N. (1991). Mental training with children for sport and life. Sport Psychologist, 5(4), 322-334. Pates, J. & Maynard, I. (2000). Effects of hypnosis on flow states and golf performance. Perceptual and Motor Skills, 91, 1057-1075. Patrick, T., & Hrycaiko, D.W. (1998). Effects of a mental package on an endurance performance. Sport Psychologist, 12(3), 283-299. Peterson, D., Bishop, V, and H. Erikson (1977). Anti-G-suit effect on cardiovascular dynamic changes due to +Gz stress. J. appl. Physiol. Respirat. Environ, 43, 765-769. Pintar, J. & Lynn, S. J. (2008). Hypnosis: A brief history. Maiden, MA: Wiley-Blackwell. Plat-Robain, Marielle. (2018). Human Resource Recovery: Does Hypnosis Help Manage Fatigue When Workload is Increased? DOI: 10.13140/RG.2.2.24730.29126. Richardson, J., Smith, J. E., McCall, G., Richardson, A., Pilkington, K., & Kirsch, I. (2007). Hypnosis for nausea and vomiting in cancer chemotherapy: a systematic review of the research evidence. [Meta--Analysis Review]. European Journal o f Cancer Care, 16(5), 402-412. Sacerdote, P. Therapeutic use of induced dreams. American Journal o f Clinical Hypnosis, (10), 1967, 1-9. Spiegel, D. & Spiegel, H. (1990). Paradigm for flying phobia. In D. C. Hammond, (Ed.), Handbook of hypnotic suggestions and metaphors (p. 175), New York, NY: R. The American Society of Clinical Hypnosis. Spiegel, H. & Spiegel, D. (2004). Trance and treatment: Clinical uses of hypnosis. Arlington, VA: American Psychiatric. Torem, M. S. (2007). Mind-body hypnotic imagery in the treatment of auto-immune disorders. American Journal o f Clinical Hypnosis, 50(2), 157-170. Vaitl, Dieter & Birbaumer, Niels & Gruzelier, John & Jamieson, Graham & Kotchoubey, Boris & Kübler, Andrea & Lehmann, D. & Miltner, Wolfgang & Ott, Ulrich & Pütz, Peter & Sammer, Gebhard & Strauch, Inge & Strehl, Ute & Wackermann, Jiri & Weiss, Thomas. (2005). Psychobiology of Altered States of Consciousness. Psychological Bulletin, 131, 98-127. D0I:10.1037/0033-2909.131.1.98. Van Gerwen, L. J., Diekstra, R. F. W., Jones, D. R. (2000). Fear of flying treatment programs for passengers: An international review. Aviation, Space, And Environmental Medicine, 71(4), 430-440. Volpe, Erin & Nash, Michael. (2012). The Use of Hypnosis for Airplane Phobia With an Obsessive Character: A Case Study. Clinical Case Studies, 11, 89-103. 10.1177/1534650112440167. Wark, D. M. (1996). Teaching college students better learning skills using self-hypnosis. American Journal of Clinical Hypnosis, 38(4), 277-286. Wolpe, J. (1968). Psychotherapy by Reciprocal Inhibition, Stanford University Press. Stanford, California. Yapko, M. D. (2012). Trancework: An introduction to the practice of clinical hypnosis (4th ed.). New York, NY: Routledge.
Хетерогенният характер на симптоматиката при деца с езиково нарушение на развитието
Студията предлага теоретичен анализ на създаването на понятията в областта на първичната езикова патология както от хронологична, така и от концептуална гледна точка. Предложеният подробен преглед е направен с оглед на анализа на проявите на хетерогенност сред общата популация от деца с езикови нарушения от първичен произход. За целите на проучването се предлага изследване, реализирано сред 170 деца от предучилищна възраст. Библиография: Бояджиева-Делева, Е. (2020). Езикови нарушения на развитието: защо липсата на вербална комуникация не винаги е признак на разстройство от аутистичния спектър. В: Сборник с доклади и добри практики от Национална конференция „Ресурсните учители и съвместното преподаване в приобщаващото образование“. 122–133. София. Василева, Н. (2008). Исторически преглед на проблема за нарушенията в детското езиково развитие. Специална педагогика, 4, 27–36. Корнев, А. Н. (2005). Основы логопатологии детского возраста: клинические и психологические аспекты, Реч, Санкт Петербург, МКБ-11. Прегледан: февруари, 19, 2021 от https://icd.who.int/en Ценова, Ц. (2009). Логопедия. Описание, диагностика и терапия на комуникативните нарушения. София: Радар Принт. American Psychiatric Association. (2013). Diagnostic and statistical manual of mental disorders (5th ed.).Washington, DC: Author. Bishop, D.V.M., Snowling, M.J., Thompson, P.A., Greenhalgh, T., & CATALISE consortium (2016). In: CATALISE: A Multinational and Multidisciplinary Delphi Consensus Study. Identifying Language Impairments in Children. PLoS ONE 11(7): e0158753. Retrieved Fabruary 19, 2021 from https://doi.org/10.1371/journal.pone.0158753 Bishop, D.V.M., Snowling, M.J., Thompson, P.A., Greenhalgh, T., & The CATALISE Consortium. (2017). Phase 2 of CATALISE: Multinational and Multidisciplinary Delphi Consensus Study of Problems with Language Development: Terminology. Journal of Child Psychology & Psychiatry. doi:10.1371/journal.pone.0158753doi: 10.1044/lle15.3.101. Bloom, L., & Lahey, M. (1978). Language Development and Language Disorders. New York: John Wiley and Sons. Leonard, B. L. (2014). Children with Specific Language Impairment. Second Edition. A Bradford Book. The MIT Press. Cambridge, Massachusetts. London, England. MKB-11. Mezhdunarodna klasifi katsiya na bolestite, 11 reviziya. https://icd.who.int/en [МКБ-11.Международна класификация на болестите, 11 ревизия https://icd.who.int/en. Rice, M. L. (2016). Specific Language Impairment, Nonverbal IQ, Attention-Deficit/Hyperactivity Disorder, Autism Spectrum Disorder, Cochlear Implants, Bilingualism, and Dialectal Variants: Defining the Boundaries, Clarifying Clinical Conditions, and Sorting Out Causes, J Speech Lang Hear Res. Feb; 59(1): 122–132. doi: 10.1044/2015_JSLHR-L-15-0255. PMCID: PMC4867925.
Приложение на медиацията при работа с деца и младежи
Споровете и конфликтите са присъщи на работата с деца и младежи в училищата и социалните услуги, поради което компетенциите в областта на решаването на конфликти са от важно значение за учителите, социалните работници, възпитателите. Утвърден метод за решаване на спорове и конфликти е медиацията и в настоящия материал вниманието е насочено към някои специфики в нейното прилагане във възпитателна среда. Особеностите на средата в училище и социалните услуги за деца и младежи предполагат по-различен контекст в разбирането и прилагането на медиацията, които особености ще бъдат предмет на анализ, базиран на преглед на публикации по темата, както и на практически опит. Основна цел е да се откроят ключови компетенции за прилагане на медиацията при работа с деца и младежи, за която цел бе проведено анкетно проучване сред учители и социални педагози. Библиография: Закон за медиацията. Обн. ДВ, бр. 110 от 17 декември 2004 г., изм. ДВ, бр. 17 от 26 февруари 2019 г. Посетен: 12.2020, от https://lex.bg/laws/ldoc/2135496713 Закон за предучилищното и училищното образование, обн. ДВ, бр. 79 от 13.10.2015 г., изм. и доп. ДВ, бр. 82 от 18.09.2020 г. Посетен: 12.2020, от https://www.mon.bg/bg/57 Белинская, А. (2019). Теоретические и методические основы деятельности классного руководителя, Педагогическая конфликтология. Москва: Юрайт. Посетен: 12.2020, от https://static.my-shop.ru/product/pdf/365/3649544.pdf Дронзина, Т. (2015). Медиация. Астана. Дронзина, Т. (2016). Управление и разрешаване на конфликтни ситуации в училище. Сливен. Посетен: 12.2020, от http://europartners2007.org/bgn/wp-content/uploads/2017/05/.pdf Елонхеймо, Х., & Флинк, А. (2018). Медиация жертва–извършител (МЖИ) във Финландия. В практическо ръководство: Прилагане на възстановително правосъдие при деца. International Juvenile Justice Observatory, 81–110.]. Посетен: 12.2020, от https://sapibg.org/download/1542370408-bulg-web.pdf. Коларова, Д., Минковски, Р., Чанкова, Д., Станкова, В., Вегертседер, Б., & Михаел, К. (2020). Книга на медиатора. София: Партньори. Посетен: 12.2020, от https://partnersbg.org/wp-content/uploads/2020/08/Kniga_na_Mediatora_web.pdf Курочкина, И., & Шахматова, О. (2013). Педагогическая конфликтология. Екатеринбург: RGPPU.]. Посетен 12.2020, от https://elar.rsvpu.ru/bitstream/123456789/1307/1/978-5-8050-0524-5.pdf Милков, Л. (2014). Конфликтология. София: Юни Експресс. Посетен: 12.2020, от http://mitko.villaverde-bansko.com/Konfl itologiq.pdf Николов, Ц. (2020). Справяне с предизвикателното поведение при работа с деца в училищна и извънучилищна среда. Педагогика, 11,2. Пали, Б., & Ванфракем, И. (2018). Медиация жертва-извършител в системата на младежкото правосъдие в Белгия. В: Практическо ръководство: Прилагане на възстановително правосъдие при деца. International Juvenile Justice Observatory, 40–59. Посетен: 12.2020, от https://sapibg.org/download/1542370408-bulg-web.pdf. Ранев, А. (2020). Приложение на медиацията в социалните услуги за пълнолетни. В: Стойкова, Ж., Лавренцова, Е. & Делчев, М. Междукултурни, научни и образователни диалози, 228–242. Стара Загора: Тракийски университет. Щербакова, О. (2008). Проблема развития конфликтологической культуры личности в образовании. Електронное научное издание. Сентябр, 2008]. Посетен: 12.2020, от http://www.emissia.org/offl ine/2008/1274.htm Adigüzel, I. B. (2015). Peer mediation in schools. Procedia – Social and Behavioral Sciences, 174, 826–829. Retrieved 12.2020, from https://doi.org/10.1016/j.sbspro.2015.01.674 Albarracín, A., & Baena, J. (2019). Beyond conflict resolution: socio-emotional learning in student mediators. In: Electronic Journal of Research in Educational Psychology, 17 (2), 335–358. Retrieved 12.2020, from https://core.ac.uk/download/pdf/286590454.pdf Barry, B., Bouchier, M., Coakley, A., Curran, D., & Dillon, J. (2016). Shaping the Agenda 1: Exploring the Competencies, Skills and Behaviours of Effective Workplace Mediators. Kennedy Institute Workplace Mediation Research Group (KIWMRG). Retrieved 12.2020, from https://www.themii.ie/ckeditor_uploads/fi les/KIWMRG-Shaping-the-Agenda-Report-1.pdf Budeva, S. (2019). Mediation and social work. Retrieved 12.2020, from https://fssconference.ro/wp-content/uploads/2019/04/4.-Mediation-and-social-work.pdf. Carrasco, M. (2016). Mediation and the Social Work profession: particularly in the community context. In: Cuadernos de Trabajo Social. Vol. 29–2 (2016) 275–283. Retrieved 01.2021, from https://core.ac.uk/download/pdf/45655272.pdf CMFM (2002). Mediation Experiment at the Edouard Vaillant Secondary School in Gennevilliers. Best Practices of Non-Violent Conflict Resolution in and out-of-school. In: UNESCO. January. 2002, 53:57. Retrieved 12.2020, from https://unesdoc.unesco.org/ark:/48223/pf0000126679 Cremin, H. (2007). Peer Mediation. Open University Press. Eisenkraft, K. (2015). Intervening in School-Based Youth Confl ict: Violence Reduction, Positive Youth Development, Peer Mediation, and Conflict. Massachusetts Offi ce of Public Collaboration, University of Massachusetts Boston November 11 Resolution Education. Retrieved 12.2020, from https://scholarworks.umb.edu/cgi/viewcontent.cgi?article=1014&context=mopc_pubs Galtung, J. (1958). Theories of conflict. Definitions, Dimensions, Negations, Formations. New York: Dept of Sociology. Columbia University. Retrieved 12.2020, from https://www.transcend.org/fi les/Galtung_Book_Theories_Of_Conflict_single.pdf Herrman, M., Hollett, N., Eaker, D., Gale, J., & Foster, M. (2002). Supporting Accountability in the Field of Mediation. Negotiation Journal, January, pp. 29–48. Retrieved 12.2020, from https://www.academia.edu/31457941/Supporting_Accountability Hoffman, A. (1992). Intensive Therapeutic Mediation: Impasse-directed Mediation as a Family Court Service and an Attempt to Develop an Intensive Therapeutic Mediation Program for the Family Court System in Santa Cruz County. Executive Summary. Retrieved 12.2020, from https://www.courts.ca.gov/documents/theram.pdf Howard, D. (1987). Mediation and social work: a study of form, fi t and future. University of Pennsylvania, ProQuest Dissertations Publishing, 1987. 8715318. Retrieved 12.2020, from https://www.proquest.com/docview/303609598 Kelly, D. (2014). Social work mediation/conflict resolution: the benefits, challenges, and practitioner improvements associated with the use of mediation/conflict resolution in social work practice. Masters of Science in social work. The University of Texas at Arlington. Retrieved 12.2020, from https://rc.library.uta.edu/utair/bitstream/handle/10106/ Meyer, B. (2012). The Dynamics of Conflict. A Gide to Engagement and Intervention. Jossey Bass. Retrieved 12.2020, from https://books.google.bg/books?id=6RtHAAAAQBAJ&pg=PA16&dq Moore, C. (2014). The Mediation process. Practical Strategies for Resolving Conflict. Fourth edition. Jossey-Bass. Murray, А. (2003). Examining School Based Mediation: A Literature Review. American Psychological Association (APA) Publication Manual (5th ed.). 5/2003. Retrieved 12.2020, from https://core.ac.uk/download/pdf/5066369.pdf Swanström, N., & Weissmann, M. (2005). Conflict, Conflict Prevention and Conflict Management and beyond: a conceptual exploration. Central Asia-Caucasus Institute and Silk Road Studies Program. Sweden. Retrieved 12.2020, from http://www.mikaelweissmann.com/wp-content/uploads/Confl ict_Confl ict_Prevention_and_Conflic.pdf Zalazar, I., Codutti, T., & Zampa, D. (2002). Experiments in confl ict management and school mediation (Chaco province of Argentina). In: Best Practices of Non-Violent Confl ict Resolution in and out-of-school. UNESCO. January, 2002, p. 11–15. Retrieved 12.2020, from https://unesdoc.unesco.org/ark:/48223/pf0000126679
Обучението по извънкласно четене в 1. – 4. клас
В студията се разглежда проблемът за учебното съдържание, предлагано в обучението по извънкласно четене в началните класове в България. Представен е анализ на броя и вида на текстовете, включени във всяка читанка в раздела за извънкласно четене. В таблици са посочени конкретните заглавия на произведенията, отпечатани във всяка от читанките за 1. – 4. клас за обезпечаване на часовете по извънкласно четене. Анализът е по посока брой и вид на произведенията, жанрова принадлежност, от български или чуждестранни автори са, наличие на текстове от фолклора, които се предлагат за извънкласно четене. Направен е сравнителен анализ на включеното във всяка от читанките съдържание, което дава възможност на учителите за подбор на произведения от друг учебен комплект. В края на студията са формулирани изводи, базирани на представения анализ. Библиография: Борисова, Т., Димитрова, Н., & Бенчева, С. (2017a). Читанка за първи клас (печатно издание с електронен вариант). София: Klett-България. Борисова, Т., Димитрова, Н., & Бенчева, С. (2017b). Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант). София: Klett-България. Борисова, Т., Димитрова, Н., & Бенчева, С. (2018). Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант. София: Klett-България. Борисова, Т., Димитрова, Н., & Бенчева, С. (2019a). Читанка за четвърти клас. Част 1 (печатно издание с електронен вариант). Първа част. София: Klett-България. Борисова, Т., Димитрова, Н., & Бенчева, С. (2019b). Читанка за четвърти клас. Част 2 (печатно издание с електронен вариант). Втора част. София: Klett-България. Герджикова, М., Вълкова, Ст., Василева, Д., & Сенгалевич, А. (2017a). Читанка за първи клас (печатно издание с електронен вариант). София: Klett-България. Герджикова, М., Вълкова, Ст., Василева, Д., & Сенгалевич, А. (2017b). Читанка за 2. клас (печатно издание с електронен вариант). София: Klett-България. Герджикова, М., Вълкова, Ст., Василева, Д., & Сенгалевич, А. (2018). Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант). София: Klett-България. Герджикова, М., Вълкова, Ст., Василева, Д., & Сенгалевич, А. (2019). Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант). София: Klett-България. Димитрова, П., Бончева, М., & Петрова, Н. (2017a). Читанка за първи клас (печатно издание с електронен вариант). София: „Просвета – плюс“ ЕООД. Димитрова, П., Кръстева, Д., & Тодорова, М. (2017b). Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант. София: „Просвета – плюс“ ЕООД. Димитрова, П., Бончева, М., & Петрова, Н. (2018). Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант. София: „Просвета – плюс“ ЕООД. Димитрова, П., Кръстева, Д., & Тодорова, М. (2019). Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант. София: „Просвета – плюс“ ЕООД. Здравкова, Ст., Власева, Т., Стоянова, Т., & Фламбурари, В. (2017a). Читанка за първи клас. (печатно издание с електронен вариант). София: Klett-България. Здравкова, Ст., Власева, Т., Стоянова, Т., & Славова, В. (2017b). Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант). София: Klett-България. Здравкова, Ст., Власева, Т., Спиридонова, Ю., & Славова, В. (2018). Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант). София: Klett-България. Здравкова, Ст., Власева, Т., Спиридонова, Ю., Тамамджиева, Е., & Славова, В. (2019). Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант). София: Klett-България. Иванова, Н., Жекова, А., & Нешкова, Р. (2017а). Читанка за първи клас. София: Рива. Иванова, Н., Нешкова, Р., & Жекова, А. (2017b). Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант. София: Рива. Иванова, Н., Нешкова, Р., & Жекова, А. (2018). Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант). София: Рива. Иванова, Н., Нешкова, Р., & Жекова, А. (2019). Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант. София: Рива. Огнянова, Н. (2017a). Читанка за първи клас (печатно издание с електронен вариант). София: Даниела Убенова – Биланска-ЕТ. Огнянова, Н. (2017b). Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант). София: Даниела Убенова – Биланска-ЕТ. Танкова, Р. (2017). Читанка за първи клас (печатно издание с електронен вариант). София: Просвета-София. Танкова, Р., & Лалев, Ц. (2017). Читанка за втори клас (печатно издание с електронен вариант). София: Просвета-София. Танкова, Р., & Лалев, Ц. (2018). Читанка за трети клас (печатно издание с електронен вариант. София: Просвета-София. Танкова, Р., & Самуилов, В. (2019). Читанка за четвърти клас (печатно издание с електронен вариант. София: Просвета-София. Цанев, И., Попов, Вл., & Георгиев, Г. (2017). Читанка за първи клас. (печатно издание с електронен вариант). София: Просвета-Азбуки.
учебно съдържание в читанките за извънкласно четене
Методи и техники на обучение в часа на класа
Студията разглежда основните групи методи и техники на обучение в часа на класа. Те са структурирани в модел от четири групи: директни методи на обучение, индиректни методи на обучение, методи на взаимодействие и методи на оценяване и рефлексия. Акцент се поставя върху някои съвременни измерения на методите и техниките на обучение и тяхното последователно приложение в часа на класа. Разработени са такива методи като проучването, решаването на проблеми, работа по казуси, работа по проекти, активното задаване на въпроси, екипното обучение, симулативните и делови игри. Разглеждат се и подходи за стимулиране на ученическото участие и самоорганизация, включването в общественополезни дейности в общността, „обърнатата“ класна стая, рефлексивната практика на учениците и др. Анализирани и систематизирани са основните характеристики на системата от методи и техники на обучение. Посочени са варианти за приложението им в ежедневната педагогическата работа в часа на класа. Библиография: Андреев, М. (2001). Процесът на обучението: Дидактика. София: УИ „Св. Климент Охридски“. Бижков, Г. (2003). Педагого-психологическа диагностика. Част ІІ. Методи. София:УИ „Св. Климент Охридски“. Бюзан, Т. (2010). Твоят ум може всичко. Мисловни карти. София: Софтпрес. Василев, В. (2006). Рефлексията в познанието, самопознанието и практиката. Пловдив: Макрос. Витанов, Л. и др. (2015). Методи и техники за активно учене. София: УИ „Св. Климент Охридски“. Вълчев, Р. (2006). Интерактивни методи и групова работа в съвременното образование. София: Отворено образование. Дюи, Дж. (1941). Опитът като основа на образованието. София: Стоян Георгиев. Дюи, Дж. (2002). Как мислим. София: Стоян Георгиев. Дюи, Дж. (2006). Моето педагогическо кредо. Култура, No 31 (2690). Европейска съвет. (2018). Препоръка на Съвета на Европа от 22 май 2018 г. относно ключовите компетентности за учене през целия живот. Официален вестник на ЕС. C 189/01.2018. Кирова, Г. (2020). Работа по проекти в обучението по математика в началните класове. София: Авангард Прима. Мирчева, И. (2013). Отворено обучение. Диференциация в обучението в началното училище. София: ИК Веда Словена – ЖГ. Петров, П. (2016). Съвременна дидактика. София: Авангард Прима. Радев, П. (2005). Обща училищна дидактика. Пловдив: УИ „Паисий Хилендарски“. Родари, Дж. (2015). Граматика на фантазията. София: Ciela. Славин, Р. (2005). Педагогическа психология. София: Наука и изкуство. Стърнбърг, Р., & Уилямс, У. (2014). Педагогическа психология. София: Изток-Запад. Цанев, Н. (2019). Дидактични основи на технологичното обучение в началното училище. София: ИК Веда Словена – ЖГ. Чавдарова-Костова, С., Делибалтова, В., & Господинов. Б. (2018). Педагогика. София: УИ „Св. Климент Охридски“. Active Learning and Teaching Methods for Key Stage 1&2. (2007). Belfast: A PMB Publicaton. Borich, G. (2017). Effective Teaching Methods: Research-Based Practice (9th Edition), London: Pearson. Caponnetto, I., Earp, J., & Ott, M. (2013). Aspects of the Integration of Games into Educational Processes. International Journal of Knowledge Society Research, 4 (3), 11–21. Carson, J. (2007). A problem with problem solving: Teaching thinking without teaching knowledge. The mathematics educator, 17 (2), 11–21. Condliffe, B., Visher, M. G., Bangser, M. R., Drohojowska, S., & Saco, L. (2016). Projectbased learning: A literature review, New York, Ny: Mdrc. Enfield, J. (2013). Looking at the Impact of the Flipped Classroom Model of Instruction on Undergraduate Multimedia Students at CSUN. Techtrends tech trends 57, 14–27. Eyler, J. (2002). Reflection: Linking Service and Learning – Linking Students and Communities. Journal of Social Issues, 58 (3), 517–534. Fusco, E. (2012). Effective Questioning Strategies in the Classroom: A Step-by-step Approach to Engaged Thinking and Learning. NY: Teachers College Press. Gilbert, J., Reiner, M., & Nakhleh, M. (Eds.). (2007). Visualization: Theory and practice in science education (Vol. 3). Springer Science & Business Media. Gleave, J., & Cole-Hamilton I. (2012). A literature review on the effects of a lack of play on children’s lives. BTHA. www.playengland.org.uk. Guilford, J. (1950). Creativity. American Psychologist, 5 (9), 444–454. Jay, J., & Knaus, M. (2018). Embedding Play-Based Learning into Junior Primary (Year 1 and 2) Curriculum in WA. Australian Journal of Teacher Education, 43 (1), 112–126. Johnson, D., & Johnson, F. (2013). Joining together: group theory and group skills. London: Pearson. Kokotsaki, D., Menzies, V., & Wiggins, A. (2016). Project-based learning: A review of the literature. Improving schools, 19 (3), 267–277. Landøy, A., Popa, D., & Repanovici A. (2020). Teaching Learning Methods. In: Collaboration in Designing a Pedagogical Approach in Information Literacy. Springer Texts in Education. Springer, Cham. Levkoe, C., Friendly, A., & Daniere, A. (2020). Community Service-Learning in Graduate Planning Education, Journal of Planning Education and Research, 40, (1), 92–103. Maier, H. (1989). Role playing: Structures and educational objectives. The Journal of Child and Youth Care, Vol. 4, Nо. 3. Martlew, J., Stephen, C., & Ellis, J. (2011). Play in the primary school classroom? The experience of teachers supporting children’s learning through a new pedagogy. Early Years, 31:1, 71 – 83. Marzano, R., Pickering., D., & Pollock, J. (2001). Classroom instruction that works: Research-based strategies for increasing student achievement. Alexandria, VA: Association for Supervision and Curriculum Development. McSharry, G., & Jones, S. (2000). Role-play in science teaching and learning. School Science Review, 82 (298), 73 – 82. November, A., & Mull, B. (2012). Flipped Learning: A Response to fi ve Common Criticisms. November Learning. Retrieved Fabruary 19, 2021 from http://novemberlearning.com. OECD. (2013). PISA 2012. Assessment and Analytical Framework: Mathematics, Reading, Science, Problem Solving and Financial Literacy. Paris: OECD Publishing. Orlich, D., Harder, R., Callahan, R., Trevisan, M., & Brown, A. (2010). Teaching strategies: A guide to effective instruction. Boston: Wadsworth Cengage Learning. Osborn, A. (1979). Applied imagination: Principles and procedures of creative problem-solving. New York: Charles Scribner’s. Priemer, B., Eilerts, K., Filler, A., Pinkwart, N., Rösken – Winter, B., Tiemann, R., & Zu Belzen, A. (2020). A framework to foster problem-solving in STEM and computing education. Research in Science & Technological Education, 38 (1). Thomas, J. W. (2000). A review of research on project-based learning. San Rafael, CA: The Autodesk Foundation.
индиректни и директни методи на обучение
Приложение на иновативни методи в училищното образование (резултати от емпирично изследване на учители)
В студията се представя актуалното състояние на проблема за приложението на иновативни методи в училищното образование в България. Анализират се резултати от изследване, проведено сред български учители от различен тип населени места, видове училища и етапи на образование. Проследява се отношението им към иновативните методи, представите и вижданията за тях и степента им на прилагане в работата в училище. В резултат на анализа се очертава профил на съвременния български учител като педагогически иноватор. Той включва представата им за иновативни методи – кои от тях познават, колко често ги прилагат в своята практика, какво ги мотивира за тази дейност и какви са резултатите. Те споделят какви иновативни форми, методи и средства използват, с какво им помагат в процеса на преподаване за подобряване на качеството на ученето, доколко повишават или подпомагат усвояването на учебното съдържание и развиват познавателната активност на учениците и др. Проследяват се и ролята на образованието и квалификацията за познаване и разработване на иновативни методи, условията за въвеждане на иновации и подкрепа за мотивиране на учителите в този процес. Библиография: Бояджиева, Н. (2002). Алтернативни тенденции в частното училищно образование. София: Издателство БАЧУ. Бояджиева, Н. (2017). (Съставител и научен редактор) Изкуство, образование, иновации. Пловдив: ПУ „П. Хилендарски“. Бояджиева, Н. (2017b). Иновативни педагогически технологии за личностно развитие чрез художественотворчески дейности. ФОРУМ НАУКА 2017. Пловдив: ПУ „П. Хилендарски. Бояджиева, Н. (2018а). Новите педагогически парадигми и взаимодействието с деца и родители в образованието. Педагогика, 1, 121–128. Бояджиева, Н. (2018). Традиции, алтернативни тенденции и предизвикателства пред частното училищно образование. В: АЛМАНАХ 2017 на Българската асоциация на частните училища. София: Издателство БАЧУ, 18–25. Василева, Е. (2008). Съвременното начално училище. Ученикът, образователното пространство, учебникът. Теоретични акценти. София: Фондация Просвета. Веселинов, Д. (2017). Нови образователни хоризонти. Чуждоезиково обучение, Т. 44, No 1, 7–8. Вълчев, Р. (2006). Интерактивни методи и групова работа в съвременното образование. София: Център Отворено образование. Георгиева, Г. (2007). Интерактивността в представите на учителите. Педагогика, 12, 34–40. Иванов, Ив. (2012). Педагогическата интерактивност. // Иновации и интерактивни технологии в образованието. София. Николова, Й. (2020). Иновациите в училищното образование през погледа на студенти и учители. Образование и технологии, 2020, 11, 71–73. Радев, П. (2018). Иновации в училищното образование. Пловдив. Day, C., & Sachs, J. (2014). International Handbook of the Continuing Professional Development in Education, 3. Manuel d’Olso. (2005). 3-ed edition, OECD/EUROPEAN COMMUNITIES.
В търсене на интегративност в научното познание
Студията разглежда историята на Паули и Юнг като един от множеството примери за търсене на интегративен обяснителен модел на феномените и принципите на функциониране на Вселената и човека. Разликите в понятийния апарат, подходите и методите на изследване в точните и социалните науки имат една цел и интегративността срещу противопоставянето разкрива различна посока, която може да е ефективна в динамиката на съвременния контекст. Себеопределянето в концепцията за развитие през целия живот, непрекъснатата промяна в икономическите и социалните условия са предизвикателство, което изисква нова нагласа на критично мислене и същевременно холистично възприемане за изграждането на необходимите гъвкавост и адаптивност. Част от задачите на образованието е подкрепа в този процес и включването на теми в тази посока може да има положителна роля. Библиография: Бушев, М. (2009). Непознатият В. Паули. Светът на физиката, 3: 312–327. Бушев, М. (2014). Четиво с продължение, „137: Юнг, Паули и гонитбата подир една научна идея фикс“. Част 1. Светът на физиката, 1, 104–123. Бушев, М. (2014). Четиво с продължение, „137: Юнг, Паули и гонитбата подр една научна идея фикс“. Част 2. Светът на физиката, 2, 225–247. Кожухарова, Г., Славчев, А., & Славова, М. (2010). Интегриране на учебното съдържание по математика и природни науки в пети клас, 177–185. В: Юбилейна международна конференция, посветена на 60 г. на проф. Сава Гроздев „Синергетика и рефлексия в обучението по математика“. Бачиново. Цанова, Н., Томова, Сн., Гайдарова, М., Кирова, М., Бояджиева, Ел., Господинов, Вл., Райчева, Н., Петкова, Ил., & Джалев, Л. (2013). Помагало за педагогически специалисти за усвояване на знания, формиране на умения и компетентности за оценяване на учениците. София: Университетско издателство „Св. Климент Охридски“. Atmanspacher, Harald (2012). Dual-aspect monism à la Pauli and Jung. Journal of Consciousness Studies 19:9 (2012), 96–120 Jung, C.G., and Pauli, W. (1952): Naturerklärung und Psyche, Zurich: Rascher. Atmanspacher, Harald. (2018). Dual-Aspect Monism According to the Pauli-Jung Conjecture. Simbio-Logias: Revista Eletrônica de Educação, Filosofi a e Nutrição, 60-79. 10.32905/19833253.2018.10.14p.60. Atmanspacher, H. (2020). The Pauli–Jung Conjecture and Its Relatives: A Formally Augmented Outline. Open Philosophy, 3, 527–549; DOI: Retrieved Fabruary 19, 2021 from https://doi.org/10.1515/opphil-2020-0138 Black, M. (2002). Book review: Atom and Archetype: the Pauli/Jung Letters 1932–1958. Ed C.A. Meier. Preface by Beverley Zabriskie. Trs. David Roscoe. London: Routledge (2001). рp 250 International Journal of Psycho-Analysis, 83: 4. Boeree, G. (2015). Theories of personality, Bulgarian version Retrieved Fabruary 19, 2021 from https://moradabg.com/jung_bg.htm Busemeyer, J. R., & Wang, Z. (2015). What is quantum cognition, and how is it applied to psychology? Current Directions in Psychological Science, 24(3), 163–169. Retrieved Fabruary 19, 2021 from https://doi.org/10.1177/0963721414568663 Gustafson, J. R. (2004). Wolfgang Pauli 1900 to 1930: His Early Physics in Jungian Perspective. A Dissertation Submitted to the Faculty of the Graduate School of the University of Minnesota. Retrieved Fabruary 19, 2021 from https://arxiv.org/ftp/arxiv/papers/1003/1003.3223.pdf Hirsh, J. B., Mar, R. A., & Peterson. J. B. (2012). Psychological entropy: a framework for understanding uncertainty-related anxiety. Psychol Rev., 2012 Apr; 119(2):304–20. doi: 10.1037/a0026767. Epub 2012 Jan 16. PMID: 22250757. Jung, C.G. (1946). Psychological Types. London: Kegan Paul, Trench, Trubner and Co. Jung, C. (1960). The collected works of C.G. Jung, Vol. 8, London: Routledge and Kegan Paul. Maraldi, E., & Fernandes, M. (2018). Carl Jung (Biography). Retrieved Fabruary 19, 2021 from https://www.researchgate.net/publication/330026069_Carl_Jung_Biography. Meier, S. A. (Ed.) (2001). ATOM AND ARCHETYPE. The Pauli/Jung Letters, 1932–1958. Princeton University Press online publication. doi: 10.1037/a0026767 Snyder, D. M. (1994). On complementarity and William James. American Psychologist, 49(10), 891–892. Retrieved Fabruary 19, 2021 from https://doi.org/10.1037/0003-066X.49.10.891 Stephenson, W. (1986). William James, Niels Bohr, and Complementarity: I Concepts. Psychol Rec 36, 519–527. Retrieved Fabruary 19, 2021 from https://doi.org/10.1007/BF03394970 Wang Z., & Busemeyer J. (2015.) Reintroducing the Concept of Complementarity into Psychology. Front. Psychol. 6:1822. doi: 10.3389/fpsyg.2015.01822. Zabriskie, B. (1995). Jung and Pauli: A Subtle Asymmetry,“ The Journal of Analytical Psychology, 40, 531–53
Житейско-възпитателни ориентации на съвременното семейство
В терминологичната обосновка на проблематиката са налице авторови дефиниции на понятията „фамилна социализация и възпитание“, „модел на родителско поведение“ и „формиране на способност за ефективна комуникация в семейството“. Върху тази основа студията представя резултати, аналитични характеристики и изводи от изследване на ориентациите на родители на деца от предучилищна възраст относно идеалните и реалните проекти за развитието на децата, характеристиките на социалното поведение на децата, житейските приоритети на децата и родителите. Библиография: Боулби, Дж. (2003). Привязанность. Москва: Ozon ru. Добсън, Дж. (1994). Смелостта да възпитаваш. (Прев. Петя Зарева). София: Нов човек. Дрейкърс, Р., & Золц, В. (2011). Манифест счастливого детства: Основные идеи разумного воспитания. Екатеринбург: Рама Паблишинг. Гинът, Х. (1988). Децата и ние. София: Наука и изкуство. Гипенрейтер, Ю. (2007). Как да общуваме с детето. София: Colibri. Нелсън, Дж., Ъруин, Ч., & Дафи, Р. (2001). Позитивно възпитание за децата в предучилищна възраст. София: ИК Инфо Дар. Торохтий, В. (2018). Психология социальной работе с семьей. Москва: Юрайт. Шнейдер, Л. (2000). Психология семейных отношений. Москва: ЭКСМО-Пресс. Ainsworth, M. D., Blehar, M., Waters, E., & Waal, S. (1979). Patterns of attachment. Hillsdale, NJ: Erlbaum. Закон за предучилищното и училищното образование. Обн. ДВ, бр. 79 от 13.10.2015 г., посл. изм. ДВ, бр. 24 от 22.03.2019 г., посл. доп. ДВ, бр. 42 от 28.05 2019 г. Посетен: януари, 12, 2020, от https://www.mon.bg Наредба No 5 от 03.06.2016 г. за предучилищното и училищното образование. Обн. ДВ, бр. 46 от 17.06.2016 г., в сила от 01.08.2016 г. Посетен: януари, 10, 2020, от https://www.mon.bg/bg/ Препоръка на Комитета на Министрите на страните – членки на Европейския съюз, относно политиката за стимулиране на позитивното семейно възпитание. Разяснителен доклад. (2006). Препоръка на Европейския парламент и на Съвета. (2006). https://ec.europa.eu/ploteus/sites/eac-eqf/fi les/broch_bg.pdf Препоръка на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейска квалификационна рамка за обучение през целия живот. (2008). RU_Rec_Positive_parenting. Посетен: януари, 10, 2020, от https://ec.europa.eu/ploteus/sites/eac-eqf/fi les/journal_bg.pdf.
жизнено-възпитателни ориентации на родителите
Factors contributing to the “joy to learn” in japanese elementary schools
Positive psychology has come to point out the effectiveness of positive emotions. The joy of learning is an important positive emotion that encourages children to continue learning. Therefore, in the fi rst study, we investigated the joy of learning from the child’s perspective and examined the factors that influenced it through quantitative analysis. In the early grades, classroom atmosphere and approval and subjective academic ability, had facilitating effects on the joy of learning. In the upper grades, in addition to the factors mentioned above, social skills and motivation had facilitating effects. Furthermore, it was found out that the joy of learning decreases as the grade steps up. Therefore, in the second study, we extracted the responses of the sixth graders, who still fi nd joy in learning and did a qualitative analysis. The result showed that they found fun in cooperative learning in Maths. It was discussed from the viewpoints of meta-cognitive development, classroom atmosphere, cooperative learning in various subjects, and the experiences from the intergroup competition. References: Dozois, D. (2000). Sociotropic Personality and Information Processing Following Imaginal Priming: A Test of the Congruency Hypothesis. Canadian Journal of Behavioural Science, 32(2), 117–126. Inoue, M., & Hashimoto, I. (2018). Some of the Problems that Appear from the “Away from Science” and “Hate Math” of Students. [Jidouseito/gakusei no Rikabanare, Suugakugirai kara Mietekuru Kadai (3)]. Annual Report of the Research Center for Teaching Curriculum and Practice Support, Kobe Shinwa Women’s University, 1, 3–15. Ishikawa, I. (2017). 2020nen karano Kyousi Mondai. [Teacher Issues Since 2020]. KK Best Sellers. Kaaufman, S. E. R., Baroody, A. E., Larsen, R. A. A., & Curby, T. W. (2015). To what extent do teacher – student interaction quality and student gender contribute to fi fth graders’ engagement in mathematics learning? Journal of Educational Psychology, 107(1), 170–185. Kashiwagi, T., & Iwanaga, S. (2014). An Empirical Research on Children’s Motivation to Learn: Focused on some factors determining it. [Kodomo no Gakushu Iyoku nikansuru Jisshouteki Kenkyu: Sono Kiteiyouin ni Chakumokusite]. Annual Report of Japan Association for the Study of Learning Society, 10, 66–76. Kawamura, S. (2013). Gakkou/Gakkyuuseikatu no Manzokudo wo: Q-U Chousahou wo Mochiite. [Satisfaction with School and Classroom Life: Using the Q-U Survey Method]. Japan Education, 423, 10–13. Li, Y., & Sakai, Y. (2011). Relationship among Stress-event, Stress-coping and Social Skills -Referring to Interpersonal Relation of Students. [Sutoresu Ibento/Sutoresu Koupingu/ Shakaiteki Sukiru no Kanren nituiteno Kenkyuu]. The Seisen Review, 18, 53–65. Makino, T. (2020). On Mathematics teaching practice for dialogic learning in elementary school. [Taiwateki na Manabi no Jitugen wo Mezasita Sansuujyugyou no Jissen]. Bulletin of Educational Practice, Faculty of Education, Utsunomiya University, 7, 479–482. Masui, M. (2018). “Moral thinking” that you can expect “subjective, interactive and deep learning”. [Shutaiteki/Taiwateki de Fukai Manabi ga Kitaidekiru “Kangaeru Doutoku”]: The practice of moral learning for new moral value of “pleasure to live better”. Journal of Humanistic Education, 1, 1–13. Ministry of Education, Culture, Sports, Science and Technology. (2011). A Guide to Elementary School Science Observation and Experiments. Cover, foreword, chapter 1, chapter 2, 1–18. Retrieved from https://www.mext.go.jp/component/a_menu/education/micro Ministry of Education, Culture, Sports, Science and Technology. (2016). Improvement and necessary policies of the Courses of Study for Kindergartens, Elementary Schools, Junior High Schools, Senior High Schools, and Special Needs Schools. Report of the Central Council for Education, 1–246. Retrieved from https://www.mext.go.jp/b_menu/shingi/chukyo/chukyo0/toushin Ministry of Education, Culture, Sports, Science and Technology. (2018). Results of the 2017 Survey on Problematic Behavior, Truancy, and Other Issues Related to Student Guidance. 1–137. Retrieved from https://www.mext.go.jp/content/1410392.pdf Mirtschewa, I. (Eds.). (2015). Children’s perspective on school, teaching and learning. “JOY TO LEARN”. Sofia: Farrago Publishers. Nakagaki, A. (2011). The Significance and Potential of Piaget’s Developmental Stage Theory. [Piaje Hattatudankairon no Igi to Shatei]. The Japanese Journal of Developmental Psychology, 22 (4), 369–380. Ochanomizu University. (2014). Heisei 25nendo Zenkoku Gakuryoku/Gakushu Chousa no Kekka wo Katsuyousita Gakuryoku ni Eikyou wo Ataeru Youinbunseki ni Kansuru Chousakenkyu. [Survey Research on Analysis of Factors Affecting Academic Achievement Using the Results of the 2013 National Survey on Academic Achievement and Learning (Detailed Survey)]. Report of Research commissioned by the Ministry of Education, Culture, Sports, Science and Technology, 1–6. R etrieved from https://www.nier.go.jp/13chousakekkahoukoku/kannren_chousa/ Okamura, R. (2020).Undou no Tanoshisa wo Ajiwaeru Taiikuka Jyugyou Kenkyu no Ichikousatu. [A Study of Physical Education Class for Enjoying the Pleasure and Joy of Exercise: Focusing on the Learning Environment to Ensure Diverse Opportunities for Activity]. Annual Report of the Graduate School of Teaching Practice, Fukuoka University of Education, 10, 123–124. Renshaw, T. L., Long, A. C. J., & Cook, C. R. (2015). Assessing adolescents’ positive psychological functioning at school: Development and validation of the student subjective wellbeing questionnaire. School Psychology Quarterly, 30(4), 534–552. Sairenji, F., & Watanabe, M. (2020). The way of the physical education learning instruction law to let you taste pleasure and the joy of exercising, and to enhances the spot competence on motivation. [Undousurukoto no Tanoshisa ya Yorokobi wo Ajiawase Undouyuunoukan wo Takameru Taiikuka Gakushu Shidouhou no Arikata]. Bulletin of the Faculty of Education, Ibaraki University, Educational Science, 69, 115–128. Sano, K., & Lee, J. (2007). KHkoda de Naniga Dekiruka: Nihongo Shuutoku/ Nihongo Kyouiku Kenkyu Riyou heno Sisa. [What can be done with KH Coder?: Implications for the use of Japanese language acquisition and Japanese language education research]. Japanese Language Education, 33, 94–95. Sasaki, M. (2010). Kangaeru Tanoshisa wo Jikkandekiru Sansuujyugyou no Kufuu: Shinbunkiji wo Kyouzaika sita 4nen Gaisan no Jissen yori. [How to make an arithmetic class to experience the joy of thinking: Using newspaper articles as teaching materials in 4th grade class about round numbers]. Journal of Japan Society of Mathematical Education. Supplementary issue, the 92nd annual meeting, 92, 109. Shobu, C., Saito, N., & Minami, A. (2016). Pojithibu Sinrigaku wo Mochiita Sinrikyouiku no Tokucho. [Characteristics of psychological education using positive psychology]. Bulletin of Centre of Clinical Psychology & Counseling at Ochanomizu University, 18, 47–56. Sugawara, T. (2018a). A Study on Teaching Creating Making Use OF Awareness and Discovery: Through making use of the talks with the child, and bringing up a self-useful feeling. [Kiduki, Hakken wo Ikasita Jyugyoudukuri nituiteno Ichikousatu]. Ky oushokukenkyu, 2018, 29–44. Sugawara, T. (2018b). Shouchu no Kanren wo Hakatta Kyouzaikenkyu no Arikata nituiteno Ichikousatu. [A Study on the Teaching Material Research in Relation to Elementary and Middle School: Through the Problem of Pi Ratio]. Kyoushokukenkyu, 2018, 163–176. Suzuki, M. (2019). Sansuu/Suugaku niokeru Kyoudou Mondaikaiketu wo Besunishita Guruupugakushu: Kodomodousi no Manabiai wo Umu guruupugakushu no Arikata. [Group learning based on cooperative problem solving in mathematics and arithmetic: How to create group learning for children to learn from each other]. Epsilon, 61, 51–62. Tanda, K. (2019). Results and problems of students’ free learning support activities: Wakkanai City “Kyotama Mathematics Classroom”, through Toyotomi Town “Challenge Classroom”. [Gakusei niyoru Muryou Gakushu Shienkatudou no Seika to Kadai]. Bulletin of Wakkanai Hokusei Gakuen University, 20, 7–21. Tsuneta, H. (2018). Analysing the New Way of Learning for Japanese Students According to the New Ministry of Education Guidelines: From the Point of View of Classroom Management to Make Desired Relationships among Students. [Shin Gakushu Shidouyouryou kara Atarashi Manabi wo Yomitoku]. Journal of Hokkaido Bunkyo University, 19, 15–23. Yagi, M. (2018). Summary for the recent condition around child’s poor and role of educational governance: Mainly support from educational field to cut off chain of poorness. [Kodomo no Hinkon wo Meguru Genjo to Kyouikugyousei no Yakuwari nikansuru Ichikousatu]. Konan University Teacher Education Center Annual Report and Bulletin, 65–75. Yamada, K. (2017a). Arithmetic classes that foster independent learning (2). [Shutaiteki na Manabi wo Hagukumu Sansuuka Jyugyou(2)]. Review of the research on teachers training, 3, 37–46. Yamada, K. (2017b). Arithmetic classes that foster independent learning (3). [Shutaiteki na Manabi wo Hagukumu Sansuuka Jyugyou(3)]. Bulletin of Hijiyama University, 24, 161–172. Yamamoto, M. (2006). Thinking about the effective introduction of mathematical activity that makes children feel the pleasure of understanding: 4th grade decimals. [Kodomo ga Wakaru Yorokobi wo Kanjiru Koukatekina Sansuuteki Katsudou no Dounyu]. Bulletin of Institute of Educational Research, 15, 147–151. Yoshie, Y. (2007). A study of the understanding process in learning Arithmetic. (Sansuuka niokeru Jidou no Rikai Katei nituite). Japan Society for Science Education, 21(4), 37–40. Yoshitake, K., Suzuki, C., Urakawa, M., Iwase, Y., & Hayashi, E. (2015). A Study of Japanese children’s perspectives on learning in school: Searching for their joy to learn. In Mirtschewa, I. (Ed.). Children’s perspective on school, teaching and learning. “JOY TO LEARN” (18–28). Sofia: Farrago Publishers. Watanabe, Y. (2011). Kodomo no “10sai no Kabe”toha Nanika?. [What is the “Ten-Year-Old Wall” in Children: Developmental Psychology for Overcoming It]. Koubunsha Publishers. Watarai, H. (2019). Taiwa wotooshite Nakama to Manabiai, Jibun no Kangae wo Saikouchiku Surukotoga dekiru Ko no Ikusei. [Nurturing children who can learn together with their peers through dialogue and reconstruct their own ideas]. Epsilon, 61, 78–83.
The achievement gap of disadvantaged students has always been large, and is still widening. Even more now, during the Covid-19 pandemic. Parental involvement is seen as an important strategy for closing this gap. The ultimate objective is to expand the academic and social capacities of students, especially those of disadvantaged backgrounds determined by ethnic minority/immigrant origin and low socioeconomic status. This article focuses on possible roles of parents in education and aims at answering two questions: (1) What types of parental involvement can be discerned? and (2) What are the effects of parental activities on their children’s attainment? To answer both questions, a review of the literature was conducted, and a synthesis of the results from twelve meta-analyses was performed. The review pointed to a considerable diversity in parental involvement typologies, classifications, roles, forms, and activities. Nevertheless, they can be ordered along the lines of just a few perspectives, namely locus (at home/at school), style (formal/ informal), action (active/passive), and actor (parent/student/school). From the synthesis of the meta-analyses it can be concluded that the average effect of involvement on attainment is small. In addition to many positive effects there are also substantial numbers of null and even negative effects. The type of involvement with the strongest effect appeared to be parents having high aspirations and expectations for their child. No differences in effects of involvement on attainment according to ethnic/immigrant and social background could be established. Prudence is called for, however, as there are many limitations to studying parental involvement in a reliable and valid way. References: Agirdag, O., & Merry, M. (2020). Ga weg met die achterstanden. [Leaving underachievement behind]. Retrieved December 7, 2020 from https://didactiefonline.nl/artikel/gaweg-met-die-achterstanden Antony-Newman, M. (2019). Parental involvement of immigrant parents: a meta-synthesis. Educational Review, 71(3), 362–381. DOI 10.1080/00131911.2017.1423278 Appel, M., Weber, S., & Kronberger, N. (2015). The infl uence of stereotype threat on immigrants: Review and meta-analysis. Frontiers in Psychology, 6(900), 1–15. DOI 10.3389/fpsyg.2015.00900 Bakker, J., Denessen, E., Dennissen, M., & Oolbekking-Marchand, H. (2013). Leraren en ouderbetrokkenheid. Een reviewstudie naar de effectiviteit van ouderbetrokkenheid en de rol die leraren daarbij kunnen vervullen. [Teachers and parental involvement. A review study into the effectiveness of parental involvement and the role of teachers]. Nijmegen, The Netherlands: Radboud University. Barger, M., Moorman Kim, E., Kuncel, N., & Pomerantz, E. (2019). The relation between parents’ involvement in children’s schooling and children’s adjustment: A meta-analysis. Psychological Bulletin, 145(9), 855–890. DOI 10.1037/bul0000201 Bernstein, B. (1971). Class, codes and control: Theoretical studies towards a sociology of language. London, UK/New York, USA: Routledge & Kegan Paul. DOI 10.4324/9780203014035 Boethel, M. (2003). Diversity. School, family, & community connections. Annual synthesis 2003. Austin, TX, USA: National Center for Family & Community Connections with Schools/Southwest Educational Development Laboratory. Boethel, M. (2004). Readiness. School, family & community connections. Annual synthesis 2004. Austin, TX, USA: National Center for Family & Community Connections with Schools/Southwest Educational Development Laboratory. Boonk, L., Gijselaers, H., Ritzen, H., & Brand-Gruwel, S. (2018). A review of the relationship between parental involvement indicators and academic achievement. Educational Research Review, 24, 10-30. DOI 10.1016/j.edurev.2018.02.001 Bourdieu, P. (1986). The forms of capital. In: J. Richardson (ed.), Handbook of theory and research for the sociology of education (pp. 241–258). New York, USA: Greenwood. Carter, S. (2002). The impact of parent/family involvement on student outcomes: An annotated bibliography of research from the past decade. Eugene, OR, USA: CADRE. Castro, M., Expósito-Casas, E., López-Martín, E., Lizasoain, L., Navarro-Asencio, E., & Gaviria, J. (2015). Parental involvement on student academic achievement: A meta-analysis. Educational Research Review, 14, 33–46. DOI 10.1016/j.edurev.2015.01.002 Cheung, A., & Slavin, R. (2016). How methodological features affect effect sizes in education. Educational Researcher, 45(5), 283–292. DOI 10.3102/0013189X16656615 Cohen, J. (1992). A power primer. Psychological Bulletin, 112(1), 155–159. DOI 10.1037/0033-2909.112.1.155 Coleman, J. (1988). Social capital in the creation of human capital. American Journal of Sociology, 94(Supplement), S95-S120. DOI 10.1086/228943 Danişman, Ş. (2017). The effect of parent involvement on student achievement. In: J. Karadağ (ed.), The factors effecting student achievement. Meta-analysis of empirical studies (pp. 271–290). Cham, Switzerland: Springer. DOI 10.1007/978-3-319-56083-0 Desforges, C. (2003). The impact of parental involvement, parental support and family education on pupil achievements and adjustment: A literature review. London, UK: Department for Education and Skills. Demeuse, M., Frandji, D., Greger, D., & Rochex, J.-Y. (eds.) (2012). Educational policies and inequalities in Europe. New York, USA: Palgrave Macmillan. Driessen, G. (2001). Ethnicity, forms of capital, and educational achievement. International Review of Education, 47(6), 513–538. DOI 10.1023/A:1013132009177 Driessen, G. (2012). Combating ethnic educational disadvantage in the Netherlands. An analysis of policies and effects. In: C. Kassimeris and M. Vryonides (eds.), The politics of education. Challenging multicultural ism (pp. 31–51). New York, USA: Routledge. DOI 10.4324/9780203802519 Driessen, G. (2017). The validity of educational disadvantage policy indicators. Educational Policy Analysis and Strategic Research, 12(2), 93–108. Driessen, G. (2020). The evidence for the effectiveness of family– and center-based early childhood education programs. International Journal of Pedagogy, Innovation and New Technologies, 7(1), 106–115. DOI 10.5604/01.3001.0014.4466 Driessen, G., Sleegers, P., & Smit, F. (2008). The transition from primary to secondary education: Meritocracy and ethnicity. European Sociological Review, 24(4), 527–542. DOI 10.1093/esr/jcn018 Driessen, G., Smit, F., & Sleegers, P. (2005). Parental involvement and educational achievement. British Educational Research Journal, 31(4), 509–532. DOI 10.1080/01411920500148713 Epstein, J., Sanders, M., Simons, B., Salinas, K., Jansorn, N., & Van Voorhis, F. (2002). School, family and community partnerships. Your handbook for action. Thousand Oaks, CA, USA: Corwin Press. Erdem, C., & Kaya, M. (2020). A meta-analysis of the effect of parental involvement on students’ academic achievement. Journal of Learning for Development, 7(3), 367–383. Fan, X., & Chen, M. (2001). Parental involvement and students’ academic achievement: A meta-analysis. Educational Psychology Review, 13(1), 1–22. Fleischmann, F., & De Haas, A. (2016). Explaining parents’ school involvement: The role of ethnicity and gender in the Netherlands. Journal of Educational Research, 109(5), 554-565. DOI 10.1080/00220671.2014.994196 Fox, S., & Olsen, A. (2014). Education capital: Our evidence base defining parental engagement. Canberra, Australia: Australian Research Alliance for Children and Youth. Goodall, J., & Vorhaus, J. (2011). Review of best practice in parental engagement. London, UK: Department for Education. Goodman, R., & Burton, D. (2012). What is the nature of the achievement gap, why does it persist and are government goals sufficient to create social justice in the education system? Education 3–13. International Journal of Primary, Elementary and Early Years Education, 40(5), 500–514. DOI 10.1080/03004279.2010.550586 Goodman, M., Sands, A., & Coley, R. (2015). America’s skills challenge: Millennials and the future. Princeton, NJ, USA: ETS. Gorard, S., & Huat See, B. (2013). Do parental involvement interventions increase attainment? A review of the evidence. London, UK: Nuffield Foundation. Grolnick, W., & Slowiaczek, M. (1994). Parents’ involvement in children’s schooling: A multi-dimensional conceptualization and motivational model. Child Development, 65(1), 237-252. DOI 10.1111/j.1467-8624.1994.tb00747.x Gumuliauskienė, G., & Starkutė, J. (2018). Theoretical modelling of the collaboration between consumers and providers of educational services in the implementation of school’s mission. Social Welfare Interdisciplinary Approach, 8(1)24-41. DOI 0.21277/sw.v1i8.352 Hanushek, E., Peterson, P., Talpey, L., & Woessmann, L. (2019). The unwavering SES achievement gap: Trends in US student performance. NBER Working Paper 25648. Cambridge, MA, USA: NBER. Hattie, J. (2009). Visible learning. A syntheses of over 800 meta-analyses relating to achievement. London, UK/New York, USA: Routledge. Henderson, A., & Mapp, K. (2002). A new wave of evidence: The impact of school, family, and community connections on student achievement. Austin, TX, USA: National Center for Family & Community Connections with Schools/Southwest Educational Development Laboratory. Jeynes, W. (2012). A meta-analysis of the effi cacy of different types of parental involvement programs for urban students. Urban Education, 47(4), 706–742, DOI 10.1177/0042085912445643 Jeynes, W. (2017). A meta-analysis: The relationship between parental involvement and Latino student outcomes. Education and Urban Society, 49(1), 4–28. DOI 10.1177/0013124516630596 Jordan, C., Orozco, E., & Averett, A. (2001). Emerging issues in school, family & community connections. Annual synthesis 2001. Austin, TX, USA: National Center for Family & Community Connections with Schools/Southwest Educational Development Laboratory. Karsten, S. (2006). Policies for disadvantaged children under scrutiny: The Dutch policy compared with policies in France, England, Flanders and the USA. Comparative Education, 42(2), 261–281. DOI 10.1080/03050060600628694 Kim, S. (2020). Meta-analysis of parental involvement and achievement in East Asian countries. Education and Urban Society, 52(2), 312 – 337. DOI 10.1177%2F0013124519842654 Lally, C., & Bermingham, R. (2020). COVID-19 and the disadvantage gap. Retrieved December 7, 2020 from https://post.parliament.uk/covid-19-and-the-disadvantage-gap/ Lee, J., & Brown, N. (2006). Parent involvement, cultural capital, and the achievement gap among elementary school children. American Educational Research Journal, 43(2), 193-218. DOI 10.3102/00028312043002193 Lenhard, W., & Lenhard, A. (2016). Calculation of effect sizes. Retrieved December 18, 2020 from https://www.psychometrica.de/effect_size.html. DOI 10.13140/RG.2.2.17823.92329 OECD (2012). Equity and quality in education: Supporting disadvantaged students and schools. Paris, France: OECD Publishing. DOI 10.1787/9789264130852-en OECD (2015). Immigrant students at school: Easing the journey towards integration. Paris, France: OECD Publishing. DOI 10.1787/9789264249509-en OECD (2018). Equity in education: Breaking down barriers to social mobility. Paris, France: OECD Publishing. DOI 10.1787/9789264073234-en Passaretta, G., & Skopek, J. (eds.) (2018). Roots and development of achievement gaps. A Longitudinal assessment in selected European countries. ISOTIS Report (D 1.3). Dublin, Ireland: Trinity College. Punter, R., Glas, C., & Meelissen, M. (2016). Psychometric framework for modeling parental involvement and reading literacy. Cham, Switzerland: Springer: DOI 10.1007/978-3-319-28064-6 Quilter-Pinner, H., & Gill, K. (2020). Making the vulnerable visible: Narrowing the attainment gap after Covid-19. Retrieved December 7, 2020 from https://www.ippr.org/blog/making-the-vulnerable-visible Reardon, S. (2011). The widening academic achievement gap between the rich and the poor: New evidence and possible explanations. In: R. Murnane and G. Duncan (eds.), Whither opportunity? Rising inequality and the uncertain life chances of low-income children (pp. 91–116). New York, USA: Russell Sage Foundation Press. Ross, A. (2009). Educational policies that address social inequality. Brussels, Belgium: European Commission. Shute, V., Hansen, E., Underwood, J., & Razzouk, R. (2011). A review of the relationship between parental involvement and secondary school students’ academic achievement. Education Research International, 1–10, DOI 10.1155/2011/915326 Slavin, R. (2020). Even Magic Johnson sometimes had bad games: Why research reviews should not be limited to published studies. Retrieved December 12, 2020 from https://robertslavinsblog.wordpress.com/2020/02/27/even-magic-johnson-sometimes-had-bad-games-why-research-reviews-should-not-be-limited-to-published-studies/ Smit, F., & Driessen, G. (2009). Creating effective family-school partnerships in highly diverse contexts. Building partnership models and constructing parent typologies. In: R. Deslandes (ed.), International perspectives on contexts, communities and evaluated innovative practices: Family-school-community partnerships (pp. 64–81). London, UK: Routledge. DOI 10.4324/9780203875667 Smit, F., Van der Wolf, K., & Sleegers, P. (eds.) (2001). A bridge to the future. Collaboration between parents, schools and community. Nijmegen, The Netherlands: ITS. Smit, F., Driessen, G., Sluiter, R., & Sleegers, P. (2007). Types of parents and school strategies aimed at the creation of effective partnerships. International Journal about Parents in Education, 1(0), 45–52. Stevens, P., & Dworkin, A. (2019). The Palgrave handbook of race and ethnic inequalities in education. New York, NY, USA: Palgrave Macmillan. DOI 10.1007/978-3-319-94724-2 Vandevoort, L., Bakelants, H., & Nicaise, I. (2020). Compensatiefi nanciering in het gewoon basis– en secundair onderwijs. Case studies naar de implementatie van compensatiefinanciering in Vlaanderen, Nederland, Engeland en Frankrijk. [Compensation fi nuancing in regular primary and secondary education. Case studies into the implementation of compensation fi nancing in Flanders, The Netherlands, England, and France]. Leuven: HIVA/Gent: Steunpunt Onderwijsonderzoek. Van den Bergh, L., Denessen, E., Hornstra, L., Voeten, M., & Holland, R. (2010). The implicit prejudiced attitudes of teachers: Relations to teacher expectations and the ethnic achievement gap. American Educational Research Journal, 47(2), 497–527. Vignoles, A., Levacic, R., Walker, J., Machin, S., & Reynolds, D. (2000). The relationship between resource allocation and pupil attainment: A review. London, UK: Centre for the Economics of Education. Wilder, S. (2014). Effects of parental involvement on academic achievement: A meta-synthesis. Educational Review, 66(3)0, 377–397. DOI 10.1080/00131911.2013.780009
Инициатива за европейски медийни треньори
Проектът „European media coach initiative“ има за стратегическа цел повишаването на нивото на медийна грамотност в няколко страни на Южна Европа, които в класацията на Европейския съюз в тази област традиционно заемат крайни позиции. Сред тези страни освен България са включени още Румъния, Португалия, Гърция и Кипър.
STEM за деца от предучилищна възраст и за техните родители ParentSTEM
http://parentstem.kku.edu.tr/project-info/
Проектът European Safe Online Initiative е насочен към родители и има за цел да им помогне ясно и безпроблемно да се ориентират в света на интернет, в който съвременните деца прекарват голяма част от свободното си време. Той е своеобразно продължение на водеща фламандска инициатива, която през последните седем-осем години се изпълнява и координира от множество образователни институции и асоциации в цяла Европа.
Oбразователен модел за идентифициране и диференцирани подходи в работата с ученици със специални образователни потребности, хронични заболявания, ученици в риск и талантливи ученици в българското приобщаващо образование
Софтуер за психомоторно ре-обучение на деца с разстройства от аутистичния спектър